П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/18844/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Печений Є.В. 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 
11 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1. Короткий зміст позовних вимог.
1.1 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, у якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати йому, як сину безвісти зниклого ОСОБА_2 , грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, що належать до виплати його батькові відповідно до Постанови КМУ "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" від 30 листопада 2016 року №884, та з урахуванням абзацу 5 пункту 1-2 Постанови КМУ "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути вимогу ОСОБА_1 від 09.09.2024 року стосовно прийняття рішення щодо виплати грошового, забезпечення в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, що належать до виплати його батькові - ОСОБА_2 який вважається таким, що пропав безвісти на підставі та в порядку, встановленому Постановою КМУ "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або зарубниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" від 30 листопада 2016 року №884, та з урахуванням абзацу 5 пункту 1-2 Постанови КМУ "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 урахуванням висновків суду та прийняти рішення про виплату такого грошового забезпечення". 
1.2 В обґрунтування позовних вимог зазначає, що його батько, ОСОБА_2 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Виконуючи бойове розпорядження в районі населеного пункту АДРЕСА_1 , 08 травня 2024 ОСОБА_2 безвісти зник. Позивач вважає протиправною відмову відповідача оформлену листом від 04.06.2024 у клопотанні про виплату йому, як сину безвісти зниклого військовослужбовця, грошового забезпечення на тій підставі, що він є повнолітнім сином і не проживав разом із батьком.
2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1 Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.06.2023 №172 ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу частини.
2.2 Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.08.2023 №219 призначено ОСОБА_2 , навідником 3 єгерського відділення 3 єгерського взводу 3 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 , на посаду гранатометник 2 єгерського відділення 1 єгерського взводу 9 єгерської роти з єгерського батальйону військової частини НОМЕР_2 -103061А.
2.3 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.07.2024 №8203 прийшло сповіщення сім`ї №60, у якому повідомлено, що батько позивача - старший сержант ОСОБА_2 - зник безвісти 08 травня 2024 року під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини.
2.4 17.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про те, що ОСОБА_2 08.05.2024 зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Уманське Покровського району Донецької області (номер кримінального провадження 12024243000001661).
2.5 Позивач 20.05.2024 звернувся до відповідача з проханням прийняти рішення щодо виплати йому як сину безвісти зниклого - ОСОБА_2 - грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, що належать до виплати його батькові відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» від 30 листопада 2016 року №884, та з урахуванням абзацу 5 пункту 1-2 Постанови КМУ "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168.
2.6 Листом від 04.06.2024 року у задоволені клопотання було відмовлено на тій підставі, що він є повнолітнім сином і не проживав разом із батьком.
3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1 Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.10.2025 у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
3.2 Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки, листом відповідача від 04.06.2024 року №10120 оформлено рішення Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України за результатами розгляду заяви позивача від 20.05.2024 про виплату грошового забезпечення, як це і передбачено Порядком №884, при цьому ніяких додаткових документів на підтвердження або спростування певних обставин, які стали причиною відмови у задоволенні його заяви від ОСОБА_1 не вимагалося. У той же час, отримавши лист відповідача від 04.06.2024 року №10120 про відмову у задоволенні його заяви від 20.05.2024 року, позивач не був позбавлений права звернутися до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату грошового забезпечення повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті. 
4. Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
4.1 Позивач просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.10.2025 та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
4.2 Підставою для апеляційного оскарження рішення суду є порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Апелянт вважає, що у Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України не прийнято жодного рішення відповідно до вимог Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884.
4.3 Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
ІІ. Мотивувальна частина. 
1. Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.
1.1 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
1.2 Пунктом 6 статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів. 
1.3 Абзацом третім пункту 6 статті 9 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.
1.4 Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 (далі - Порядок №884).
1.5 Відповідно до пункту 2 Порядку №884 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби. 
1.6 Пунктом 3 Порядку №884 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення
1.7 Згідно з пунктом 7 Порядку №884 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.
1.8 Отже, законодавством, чинним на момент виникнення спірних правовідносин чітко визначено, що повнолітні діти зниклого безвісти військовослужбовця набувають право на виплату його грошового забезпечення за наявності двох умов: 1) - відсутності дружини та 2) - спільного проживання з ним. 
1.9 Відповідно до пункту 4 Порядку №884 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
До заяви додаються:
- копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування);
- довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті);
- копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності);
- копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності);
- копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).
1.10 Пунктом 5 Порядку №884 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі. У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови. Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: 
- подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку;
- подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку;
- подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку;
- з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.
Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.
1.11 Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач 20.05.2024 звернувся до відповідача із заявою про виплату грошового забезпечення, включаючи додаткову винагороду передбачено постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, а також виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік. 
1.12 За результатами поданої позивачем заяви відповідачем листом від 04.06.2024 року №10120 повідомлено позивача про прийняття рішення за результатами розгляду його заяви від 20.05.2024 року, яким у задоволенні заяви відмовлено.
1.13 Отже, виходячи з положень Порядку №884 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), командиром військової частини НОМЕР_1 протягом встановленого 15-денного терміну було розглянуто заяву позивача щодо виплати грошового забезпечення та прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви позивача від 20.05.2024 року, оскільки позивач, будучи повнолітнім сином безвісти зниклого військовослужбовця, не надав доказів спільного проживання з ним, а тому право на виплату грошового забезпечення не набув.
1.14 Окрім того, суд першої інстанцій вірно зауважив про те, що правомірність рішення відповідача, оформленого його листом від 04.06.2024 року №10120, не є предметом розгляду у цій справі.
1.15 Таким чином, доводи апелянта про те, що військовою частиною НОМЕР_1 не прийнято жодного рішення відповідно до вимог Порядку №884, є необґрунтованими. 
1.16 Окрім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, отримавши лист відповідача від 04.06.2024 року №10120 про відмову у задоволенні його заяви від 20.05.2024 року, позивач не був позбавлений права звернутися до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату грошового забезпечення повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті. При чому, таке звернення повинно було відбуватися у порядку, встановленому Порядком № 884, а не шляхом направлення «вимоги» з додатком лише акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.
1.17 Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують вимог позовної заяви та висновків суду першої інстанції.
2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.