Єдиний унікальний номер 728/365/26
Номер провадження 1-кп/728/84/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,

за участі:
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження, відомості про яке 12.01.2026 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 12026270390000012, стосовно обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Тиниця, Бахмацького району Чернігівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, непрацюючого, неодруженого, утримання неповнолітніх/недієздатних не здійснюючого, раніше не судимого в силу положень статті 89 Кримінального кодексу України, –
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185, частиною першою статті 263 та частиною першою статті 263-1 Кримінального кодексу України (далі також – КК України), –

а також за участі сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_3 ,
потерпілого – не з`явився,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке.

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
1. Наприкінці грудня 2025 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Батурин Ніжинського району Чернігівської області, біля центрального пляжу на березі річки Сейм, знайшов металевий предмет, з якого у подальшому за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , не маючи відповідного дозволу на право виготовлення вогнепальної зброї, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою виготовлення вогнепальної зброї за допомогою підручних інструментів та власних навичок у невстановлений досудовим розслідуванням день та час незаконно виготовив саморобний пристрій для стрільби.
Після цього виготовлений ним саморобний пристрій для стрільби забрав із собою, таким чином у невстановлений досудовим розслідуванням день та час без передбаченого законом дозволу придбав вогнепальну зброю, після чого без передбаченого законом дозволу переніс його до себе додому та зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу до дня коли їх було вилучено працівниками поліції.
2. Крім того, наприкінці грудня 2025 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Батурин, Ніжинського району, Чернігівської області, біля центрального пляжу на березі річки Сейм, знайшов 11 металевих предметів зовні схожих на патрони, які забрав, таким чином незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав бойові припаси, після чого без передбаченого законом дозволу переніс їх до себе додому та зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу до дня коли їх було вилучено працівниками поліції.
У подальшому 12.01.2026 вранці, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 поклав 10 металевих предметів зовні схожих на патрони та незаконно виготовлений ним саморобний пристрій для стрільби, всередині якого знаходився предмет зовні схожий на патрон, до кишені своєї кофти та носив із собою без передбаченого законом дозволу. Того ж дня, близько 16 год 45 хв обвинувачений ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції біля парку Кочубея в м. Батурині, по вул. Прокоповича, Ніжинського району, Чернігівської області, у якого в лівій кишені кофти було виявлено та вилучено вище вказані 10 металевих предметів зовні схожих на патрони та незаконно виготовлений ним саморобний пристрій для стрільби, всередині якого знаходився предмет зовні схожий на патрон.
Відповідно до висновку експерта, вилучений у обвинуваченого ОСОБА_3 пристрій, є вогнепальною зброєю виготовленою саморобним способом та придатний до проведення пострілів, а патрон, який знаходився всередині вказаного пристрою є бо6припасом – спортивно-мисливським гвинтівочним патроном кільцевого запалення, виготовлений промисловим способом та придатний до стрільби.
Відповідно до висновку експерта, вилучені у обвинуваченого ОСОБА_3 10 патронів, є боєприпасами, спортивно-мисливськими гвинтівочними патронами кільцевого запалення, які виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби.
3. Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні”, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває на даний час.
При цьому 11 січня 2026 року у нічний час обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у будинку потерпілого ОСОБА_5 , що розташований в  АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел на здійснення крадіжки, користуючись тим, що останній заснув, з кишені його куртки, що знаходилась на вішалці в кімнаті будинку, таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану викрав грошові кошти в сумі 6 000,00 грн, купюрами по 500 грн кожна, чим потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно матеріальних збитків на вказану суму.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
4. Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та пояснив, що взимку 2025 року знаходився поблизу річки Сейм, де на березі побачив пакет. Вирішив перевірити, що саме знаходилося у виявленому пакеті, і виявив там патрони та деталі, з яких можна було б виготовити пристрій для стрільби. Тож він вирішив забрати знахідку додому і доопрацювати там виявлений пристрій, зокрема виготовивши в ньому підходящий канал ствола під калібр виявлених патронів.
Перенісши свою знахідку за місцем проживання, враховуючи, що неофіційно працює слюсарем-механіком, використовуючи власні інструменти він просвердлив канал необхідного діаметру та у подальшому переносив такий пристрій і патрони до нього у кармані куртки до моменту, коли був зупинений працівниками поліції.
Щодо епізоду з крадіжкою, то повідомив, що у той день, його запросив сусід потерпілого ОСОБА_5 оцінити технічний стан вантажного автомобіля “ГАЗ”, який таким сусідом було придбано. Після виконання домовленої роботи, обвинувачений ОСОБА_3 вирішив зайти в гості до свого знайомого потерпілого ОСОБА_5 . Вони спілкувалися певний час, потерпілий ОСОБА_5 випивав і обвинувачений ОСОБА_3 , помітив, що у останнього в кишені куртки наявні грошові кошти. Після того, як потерпілий ОСОБА_5 пішов спати, обвинувачений ОСОБА_3 витягнув гроші з куртки потерпілого і почав розпоряджатися коштами на власний розсуд. Наголошує, що думав з часом повернути такі кошти, однак не встиг
У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, зазначив, що більше подібного не вчинить.

ІІІ. Позиція потерпілого.
5. Потерпілий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку.

ІV. Оцінка Суду.
6. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі також – КПК України) Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
7. Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження викладені у формулюванні обвинувачення, визнаного Судом доведеним (див. пункти 1-3).
8. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані:
- за частиною четвертою статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану;
- за частиною першою статті 263 КК України як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу;
- за частиною першою статті 263-1 КК України як незаконне виготовлення вогнепальної зброї.
9. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.
10. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України є щире каяття:
- щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним своїх діянь шляхом визнання вини у повному обсязі, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.
11. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України не встановлено.
12. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і відповідно до статті 65 КК України враховує:
12.1. ступінь тяжкості вчинених злочинів, що відповідно до статті 12 КК України є тяжкими злочинами;
12.2. враховує наслідки та обставини вчиненого (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);
12.3. особу винного – його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;
12.4. наявність місця проживання та позитивної характеристики за таким;
12.5. наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке;
12.6. те, що він вважається таким, який не має судимості;
12.7. його посткримінальну поведінку, а саме: беззастережне визнання ним своєї вини; надання зізнавальних показань; подання клопотання про дослідження доказів під час судового розгляду в порядку, передбаченому частиною третьою статті 349 КПК України.
12.8. позицію потерпілого.
13. За таких обставин, Суд доходить висновку, що відсутні підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, однак, обираючи таке, необхідно призначити його у межі, наближеній до мінімальної санкцій чи у мінімальній межі санкції відповідних статей КК України.
14. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань Суд не знаходить.
15. Також оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені різними статтями Особливої частини КК України, за жоден з яких його не було засуджено (сукупність кримінальних правопорушень), необхідно застосувати до нього положення частини першої статті 70 КК України і призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, при цьому, Суд вважає за можливе керуватись принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
16. Проте Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
17. При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів в даному конкретному випадку враховує індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, те що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого (частина друга статті 50 КК України).
18. У цій ситуації важливу роль відіграє і зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення Суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК України у правовідносинах, що розглядаються.
19. Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 статті 75 КК України, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим правопорушенням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.
20. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
21. Цивільний позов по справі не заявлявся.
22. Рішення щодо речових доказів необхідно прийняти відповідно до статті 100 КПК України.
22.1. При цьому, Суд зауважує про доцільність передачі для потреб Збройних Сил України придатних для використання предметів (майна), що визнані речовими доказами, з огляду на перебування країни у війні, для чого щодо них потребує застосуванню спеціальна конфіскація, адже їх власника в ході досудового розслідування не з`ясовано, встановити власника або належного користувача не видається за можливе з огляду на специфічність їх суті та особливості походження. Також приймається до уваги та обставина, що придатні до використання бойові припаси, холодна зброя, вогнепальна зброя, вибухові пристрої не визнані безхазяйним майном (докази протилежного в матеріалах справи відсутні).
22.2. Так, відповідно до частини першої статті 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
22.3. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, – переходять у власність держави.
22.4. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 № 1340 затверджено Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, який розповсюджується на майно, конфісковане на підставі рішення суду, крім майна, конфіскованого на підставі рішення суду і переданого органам державної виконавчої служби.
22.5. Відповідно до підпункту 17 пункту 9 названого Порядку військова зброя та боєприпаси до неї, військова техніка, а також товари військового призначення та подвійного використання передаються Міноборони, МВС, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Державній прикордонній службі або СБУ. Передача здійснюється на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України.
22.6. У свою чергу 26.02.2022 Кабінетом Міністрів України винесено розпорядження № 186-р “Про передачу мана для потреб Збройних Сил”, за змістом якого конфісковане майно, майно, визнане безхазяйним, майно, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання (у тому числі майно, визначене у статті 184 Митного кодексу України), що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшло у власність держави, необхідне для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану, передається до сфери управління Державної служби з надзвичайних ситуацій, Міністерства оборони, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, які здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до закону, та правоохоронними органами.
23. Питання про зняття арешту необхідно вирішити відповідно до статті 174 КПК України.
24. Процесуальні витрати по справі в розмірі 7 131 грн 20 коп (сім тисяч сто тридцять одна гривня 20 копійок) за проведення експертиз у кримінальному проваджені покладаються на обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до статті 124 КПК України.
25. Обраний запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання слід залишити до набрання цим вироком законної сили, достатніх підстав для його зміни Суд не вбачає.
З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, –
У Х В А Л И В :
1.  ОСОБА_3 , визнати винуватим за частиною четвертою статті 185, частиною першою статті 263 та частиною першою статті 263-1 Кримінального кодексу України і призначити покарання:
1.1. за частиною четвертою статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
1.2. за частиною першою статті 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
1.3. за частиною першою статті 263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
2. На підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
3. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку у 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
4. Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_3 :
4.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
4.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
4.3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4.4. виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
5. Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.
6. Стягнути з ОСОБА_3 7 131 грн 20 коп (сім тисяч сто тридцять одна гривня 20 копійок) процесуальних витрат на користь держави за проведення експертиз.
7. Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.
8. Скасувати арешт, накладений на грошові кошти у сумі 5 000 грн 00 коп. (п`ять тисяч гривень 00 копійок), банкнотами номіналом 500 (п`ятсот) гривень в кількості 10 штук, а також на 11 (одинадцять) металевих предметів, зовні схожих на малокаліберні патрони; металевий предмет, зовні схожий на пристрій для відстрілу патронів, згідно з ухвалою слідчого судді Бахмацького районного суду від 15.01.2026 у справі № 728/93/26 (провадження № 1-кс/728/14/26).
9. Речові докази, після набрання вироком законної сили,:
9.1. грошові кошти банкнотами по 500 (п`ятсот) гривень у кількості 10 шт. (десять штук), що у сумі складає 5 000 грн 00 коп. (п`ять тисяч гривень 00 копійок) які передано на відповідальне зберігання за зберігальною розпискою потерпілому ОСОБА_5 , – повернути останньому як власнику;
9.2. два патрони калібру 5,6-мм (.22 LR), що зберігається у камері схову відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, – конфіскувати у дохід держави та передати для потреб Збройних Сил України;
9.3. п`ять гільз, чотири демонтованих патронів калібру 5,6-мм (.22 LR) та атипову вогнепальну зброю, виготовлену саморобним способом, що зберігається у камері схову відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, – знищити.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя
Бахмацького районного суду ОСОБА_1