Єдиний унікальний номер 727/1117/26 
Номер провадження 2/725/392/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2026 Чернівецький районний суд міста Чернівців в складі:
головуючого судді Стоцька Л. А. 
за участю секретаря судових засідань – Соболевської А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави російська федерація про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до російської федерації (відповідач), в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 30 000 000 гривень..
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що під час виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув її син ОСОБА_2 , 1998 року народження, який проходив військову службу у складі Збройних Сил України. Зазначила, що причиною смерті сина стало вогнепальне кульове наскрізне поранення голови з дифузною руйнацією головного мозку.
Посилаючись на те, що загибель сина стала наслідком збройної агресії російської федерації проти України, позивач вказувала, що внаслідок втрати близької людини воназазнала істотних душевних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків та тривалого пригніченого психологічного стану, у зв`язку із чим просила суд визначити та стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію моральної шкоди у заявленому розмірі.
Позивач позов підтримала, надала заяву про розгляд справи за її відсутності
Щодо повідомлення про розгляд справи відповідача - російської федерації, суд виходить з наступного.
Міністерство юстиції України листом від 06.10.2022 №91935/114287-22-22/12.1.1 щодо вручення судових документів резидентам Російської Федерації в порядку ст.8 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року повідомило, що за інформацією МЗС України (лист від 03.10.2022 №71/14-500-77469) 24.02.2022 розірвано дипломатичні відносини між Україною та Російською Федерацією у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією останньої проти України. Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території Російської Федерації та діяльність її дипломатичних установ на території України зупинено. Комунікація МЗС з органами влади Російської Федерації за посередництва третіх держав також не здійснюється.
За вказаних обставин, з метою повідомлення відповідача російської федерації, про розгляд даної справи, відповідач повідомлявся шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (https://kl.zt.court.gov.ua).
Суд дослідивши надані матеріали до справи дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_2 (а.с.8).
Згідно з копією довідки військової частини № НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 22.04.2020 №672 загиблий солдат ОСОБА_2 дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держав у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі відповідальності ОТУ`Схід» та Сповіщення сім`ї (близьких) померлого (загиблого) від 01.04.2020 р. №15(а.с.9-10).
Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 1657 від 04.08.2020 (остаточне) ОСОБА_2 отримав вогнепальне кульове наскрізне поранення голови з дифузною руйнацією головного мозку в с. Гнутове, м. Маріуполь, Донецька область (а.с.11).
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02.04.2020 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гнутове, м. Маріуполь, Донецької області, Україна (а.с.18).
Завдання моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, що передбачено пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу (далі ЦК) України.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів, що передбачено пунктом 9 частини 2 статті 16 ЦК України.
Відповідно до частин 1-3 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (частини 4, 5 статті 23 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Судом встановлено, що позивачеві завдано моральної шкоди за обставин, викладених у позовній заяві, які підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Відповідно до загальних засад цивільно-правової відповідальності, при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають з`ясуванню: наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, причинний зв`язок між шкодою та протиправним діянням, а також вина заподіювача шкоди.
Судом встановлено, що син позивача ОСОБА_2 , 1998 року народження, проходив військову службу у складі Збройних Сил України з 2015 року.
Із наданих суду документів вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 загинув під час виконання обов`язку військової служби внаслідок вогнепального кульового наскрізного поранення голови із дифузною руйнацією головного мозку, а смерть пов`язана із виконанням обов`язку військової служби та захистом Батьківщини у зв`язку з військовою агресією рф.
Позивач зазначав, що внаслідок загибелі сина вона зазнала тривалих і значних душевних страждань, втрати душевного спокою та порушення звичного способу життя.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та частини четвертої статті 10 ЦПК України, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Вирішуючи питання про визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що згідно із підпунктом 15 пункту 3 Правил Суду ЄСПЛ щодо справедливої сатисфакції, заявник, який вважає себе потерпілим від порушення прав, має право зазначити суму, яку вважає справедливою, а у разі декількох порушень вимагати як одну одноразову суму, так і окремі суми щодо кожного порушення.
При визначенні розміру компенсації моральної шкоди суд бере до уваги, що завдана позивачеві моральна шкода зумовлена безповоротною втратою близької людини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Смерть рідного брата є невідновлюваною втратою, що об`єктивно спричиняє істотні душевні страждання, порушує нормальні життєві зв`язки та тягне тривалі негативні зміни у житті позивача, з урахуванням неможливості усунення наслідків такої втрати.
При оцінці доводів щодо належного відповідача та обов`язку відшкодування шкоди, суд враховує правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові від 18.05.2022 у справі № 760/17232/20-ц (провадження № 61-15925св21), відповідно до якої предметом таких спорів є відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією російської федерації проти України, місцем завдання шкоди є територія суверенної держави Україна, шкода завдана внаслідок дій агентів держави-агресора, а вчинення актів збройної агресії не є реалізацією суверенних прав держави та свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет і територіальну цілісність іншої держави.
При визначенні розміру моральної шкоди суд також виходить із роз`яснень, наведених у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно з якими розмір відшкодування суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, та із дотриманням засад розумності і справедливості.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позивач унаслідок загибелі сина зазнала моральної шкоди, яка підлягає грошовій компенсації за рахунок відповідача, оскільки встановлено факт загибелі близької особи внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, а також наявність причинного зв`язку між протиправними діями держави-агресора та завданою позивачеві моральною шкодою.
Визначаючи розмір грошової компенсації моральної шкоди, суд враховує: характер завданої шкоди як наслідок безповоротної втрати близької людини; тривалість та інтенсивність душевних страждань; істотні вимушені зміни у житті позивача; неможливість усунення наслідків; ступінь вини відповідача як держави, що вчинила збройну агресію проти України.
За таких обставин заявлена до стягнення сума у розмірі 30 000 000 мільйонів гривень, є співмірною заподіяній моральній шкоді та відповідає засадам розумності і справедливості.
Оскільки позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 16640 грн.
Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_4 до держави російська федерація про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.
Стягнути з російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000 000 (тридцять мільйонів) гривень.
Стягнути з держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації на користь держави Україна судовий збір у розмірі 16 640 (шістнадцять тисяч шістсот сорок) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення до Чернівецького районного суду м. Чернівців.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку позивачем, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців      Стоцька Л. А.