Справа № 752/10354/26 
Провадження №: 3/752/4161/26 

П О С Т А Н О В А
іменем України

28 травня 2026 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП,
за участю особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1 ,

встановив:
Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення КМ-17 від 20.04.2026, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого офіцеру мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовою службовою особою, якому доручено виконання адвокатського запиту ОСОБА_2 від 12.02.2026, не надав відповідь на вказаний запит у строк, встановлений ст. 24 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», тим самим допустив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, що відповідає ознакам адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що 12.02.2026 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 12.02.2026 йому дійсно було доручено надати відповідь на адвокатський запит ОСОБА_2 . Між тим, у визначений законом 5-денний строк він цього не зробив, оскільки був відряджений до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Перед відрядженням невиконані матеріали іншим особам не передав. Заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, враховуючи, що з моменту вчинення правопорушення минуло більше трьох місяців.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Указом Президента України № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на даний час. З урахуванням вимоги ст.1 Закону України «Про оборону» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з 24.02.2022 і на момент розгляду справи в Україні діє особливий період.
З матеріалів. долучених до протоколу, судом встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 109 від 19.04.2025 лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду старшого офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно розподілу функціональних обов`язків, старший офіцер мобілізаційного відділення, є військової службовою особою та серед іншого зобов`язаний виконувати інші завдання визначені начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 .
12 лютого 2026 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов адвокатський запит адвоката Головненко Ольги Михайлівни, щодо надання відомостей у відповідності статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». 
Цього ж дня вищезазначений адвокатський запит отриманий та зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4 12.02.2026 за № 2476, що підтверджується даними журналу реєстрації звернень ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
Згідно резолюції начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , надання відповіді на адвокатський запит доручено старшому офіцеру мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшому лейтенанту ОСОБА_1 . 
Відповідно положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Пpо адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надaти адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
У разі, якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.
14 лютого 2026 року старший лейтенант ОСОБА_1 був відряджений до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час вибуття, матеріали, які знаходились у нього на виконанні, у тому числі адвокатський запит ОСОБА_2 іншим уповноваженим особам не передав. Як і не підготував відповідь на адвокатський запит. Вказані обставини підтверджуються відомостями журналу реєстрації вхідної кореспонденції ІНФОРМАЦІЯ_5 , поясненнями начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 капітана ОСОБА_3 , а також поясненнями офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 старшого лейтенанта ОСОБА_4 .
14 квітня 2026 року у ході проведення перевірки ІНФОРМАЦІЯ_2 , посадовими особами відділу запобігання вчиненню, виявлення і припинення правопорушень військової частини НОМЕР_2 встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 , як уповноважена військова службова особа, в порушення вимог частини 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» був зобов`язаний не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, підготувати проект відповіді адвокату, та надати на підпис начальнику ІНФОРМАЦІЯ_6 , між тим у визначений строк цього не зробив, що свідчить про його недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.
Відповідно до положень нормативно-правових актів, які регламентують порядок проходження військової служби, військовослужбовці виконують обов`язки військової служби цілодобово, окрім випадків, відповідно до яких військовослужбовці тимчасово звільняються від виконання обов`язків військової служби (відпустка, перебування на лікуванні тощо).
Відповідно до ст. ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято i непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок тощо. Відповідно до ст. ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місціроботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; позавійськовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матерiaльнy, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_1 у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 58, 216, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», допустив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.
Відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, передбачена ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Аналіз досліджених доказів дає суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 172-15 КУпАП, за ознаками недбалого ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Вирішуючи клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах 3-8 ст.38 КУпАП.
З матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення КИ-17 від 20.04.2026 стосовно ОСОБА_1 надійшов на розгляд Голосіївського районного суду міста Києва 21.04.2026.
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 22.04.2026 вищезазначений адміністративний протокол повернуто до Військової частини НОМЕР_2 у зв`язку з невідповідністю протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого у зв`язку з відсутністю даних про місце та час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
19 травня 2026 року вищезазначені матеріали надійшли до Голосіївського районного суду міста Києва після дооформлення.
На виконання постанови суду від 22.04.2026 тимчасово виконуючим обов`язки командира ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_5 зазначено, що датою вчинення ОСОБА_1 правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення КИ-17 від 20.04.2026 слід вважати дату - 17.02.2026.
Таким чином, як на момент надходження справи до суду після доопрацювання (19.05.2026), так і на момент розгляду справи, сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП.
Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю відповідно до положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст. 38, ч.2 ст. 172-15, п.7 ч.1 ст.247, 279, 280, 283, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд,

постановив:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням строку для накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя        М.В. Єсауленко