ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" липня 2026 р. справа № 300/3715/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Окуневич Михайло Валентинович, до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Окуневич Михайло Валентинович, звернувся в суд із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1  27.11.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про переведення на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.12.2024 за №926100129886 відмовлено позивачу у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». Надалі, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 по справі №300/9315/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.12.2024 за №926100129886 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.11.2024 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та прийняти відповідне рішення, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у рішенні суду. Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на виконання зазначеного судового рішення прийняло рішення від 26.02.2026 за №926100129886, яким відмовлено позивачу у переведенні на пенсію згідно Закону України «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю 20 років стажу роботи, на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. При цьому, не зараховано до стажу державної служби період перебування на посаді сільського голови с. Вербилівці та не враховано довідки про складові заробітної плати за №02-28/3143, №02-28/4144 від 26.11.2024, видані Рогатинською міською радою Івано-Франківської області. Згідно із частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу» передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993 «Про державну службу». Тому, оскаржене рішення, яким позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» є протиправним, а Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області слід зобов`язати зарахувати до стажу державної служби період перебування на посаді сільського голови с. Вербилівці та перевести позивача на пенсію за віком з 27.11.2024, відповідно до пункту 12 розділу ХІ Закону № 889-VІІІ та статті 37 Закону № 3723-ХІІ, здійснивши нарахування і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначених у довідках про складові заробітної плати за №02-28/3143, №02-28/4144 від 26.11.2024, які видані Рогатинською міською радою Івано-Франківської області.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому проти позову заперечив. У відзиві зазначив, що ОСОБА_1 до заяви від 27.11.2024 не надав довідку про періоди роботи відповідно до Порядку КМУ №637 стосовно періоду перебування на посаді сільського голови с. Вербилівці. Вважав, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування при переході на посади, віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування, не можуть бути зараховані до стажу державної служби. Звернув увагу, що позивач не просить суд зарахувати певні періоди роботи до спеціального стажу. Вважав, що позовні вимоги в частині здійснення нарахування і виплати пенсії у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначених у довідках про складові заробітної плати за №02-28/3143, №02-28/4144 від 26.11.2024 є передчасними. Оскільки ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, то виплата пенсії має здійснюватися вказаним пенсійним органом.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому проти позову заперечив. Зазначив, що до позовної заяви додано копію трудової книжки позивача, згідно якої ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 працював сільським головою Вербилівської сільської ради, тобто не обіймав посаду державного службовця. За матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 з 14.07.1999 отримував пенсію по інвалідності, призначену згідно Закону № 3723-ХІІ, а тому відсутні підстави вважати, що в цьому випадку йдеться про призначення пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу», вперше. Вказав, що дії зобов?язального характеру щодо зарахування спірних періодів роботи до стажу позивача та призначення останньому пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення пенсії, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та яким прийнято рішення від 26.02.2026 №926100129886 про відмову в переведенні на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу». 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.06.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч.3 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив. 
Суд, розглянувши відповідно до вимог ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, встановив наступне.
ОСОБА_1 з 14.07.1999 до 01.07.2000 отримував пенсію по інвалідності згідно зі ст.37 Закону України «Про державну службу». З 01.07.2000 позивачу була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Надалі, з 17.04.2002 позивач отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач 27.11.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про переведення на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.12.2024 за №926100129886 відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу». У цьому рішенні зазначено, що ОСОБА_1 звернувся із заявою від 27.11.2024 № 5373 про перехід з пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу». До заяви про перерахунок пенсії надано наступні скановані оригінали документів: паспорт, ідентифікаційний код, довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії №02-28/3144 від 26.11.2024, довідка №02/28/3143 від 26.11.2024, які видані Виконавчим комітетом Рогатинської міської ради Івано-Франківської області. В електронній пенсійній справі відсутня трудова книжка у зв`язку з чим не можливо розрахувати трудовий стаж заявника.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 по справі №300/9315/24, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2026, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.12.2024 за №926100129886. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.11.2024 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та прийняти відповідне рішення, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цьому рішенні суду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
На виконання вказаного судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто заяву позивача від 27.11.2024 та прийнято рішення від 26.02.2026 за №926100129886, яким відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком згідно із Законом №889-VIII, у зв`язку з відсутністю 20 років стажу роботи, на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.
У даному рішенні зазначено, що до заяви від 27.11.2024 ОСОБА_1 не подавав копії трудових книжок від 12.11.1980 НОМЕР_1 та від 05.11.2015 НОМЕР_2 . В матеріалах електронної пенсійної справи позивача, наявні тільки копії 1 та з 10 по 17 сторінки трудової книжки від 12.11.1980 НОМЕР_1 , згідно з якими зараховано до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, період роботи з 29.06.1987 по 13.07.1999. Зарахувати до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби періоди роботи за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні підстави, оскільки форма ОК-5 не містить інформації щодо встановлення за займаними посадами відповідного рангу державної служби. Станом на 01.05.2016 стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, ОСОБА_1 становить — 12 років 00 місяці 15 днів. Тобто станом на день набрання чинності Закону №889-VIII (01.05.2016) позивач не мав 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та станом на 01.05.2016 не займав посаду державної служби (а.с.21-22).
Позивач, вважаючи протиправним рішення відповідача, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що склалися в даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.
За приписами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.
З фактичних обставин справи вбачається, що правовідносини у сфері пенсійного забезпечення позивача регулюються зокрема Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 за №889-VIII (надалі Закон №889-VIII), Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 за №3723-ХІІ (надалі Закон №3723-ХІІ), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-IV (надалі Закон №1058-IV).
Умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року, передбачені розділом ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VІІІ.
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VІІІ з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно із пунктами 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, після 1 травня 2016 року (дати набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10 грудня 2015 року) право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ зберігають лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 10.07.2018 по справі № 591/6970/16-а, від 19.03.2019 по справі № 466/5138/17, від 10.04.2019 по справі №607/2474/17.
Суд зазначає, що під час ухвалення рішення від 24.11.2025 по справі №300/9315/24, судом зроблено висновок про те, що посада сільського голови Вербилівської сільської ради відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994, входить до переліку посад, які зараховуються до стажу державної служби. Тому, суд дійшов висновку, що періоди роботи позивача на посаді сільського голови Вербилівської сільської ради згідно трудових книжок серії НОМЕР_1 від 12.11.1980 та серії НОМЕР_2 від 05.11.2015 в органах місцевого самоврядування підлягають зарахуванню до стажу державної служби.
Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 12.11.1980, позивач у період з 29.06.1987 по 13.07.1999, з 17.04.2002 по 15.07.2005 обіймав посаду сільського голови Вербилівської сільської ради. Сторінки вказаної трудової книжки із записом про звільнення з посади сільського голови після обрання 17.04.2002 у матеріалах справи немає (а.с.23 на звороті – 25).
Згідно із записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 05.11.2015 ОСОБА_1 з 05.11.2015 по 12.11.2020 обіймав посаду сільського голови Вербилівської сільської ради (а.с.23).
За рішенням суду від 24.11.2025 по справі №300/9315/24 при повторному розгляді заяви позивача від 27.11.2024 про переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» серед іншого необхідно надати оцінку трудовим книжкам ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 12.11.1980 та серії НОМЕР_2 від 05.11.2015. 
У вказаному судовому рішенні суд зазначив, що в спірному випадку мало місце призначення іншого виду пенсії, а саме за віком згідно Закону України «Про державну службу». При цьому, згідно із Законом України «Про державну службу» позивачу призначалася пенсія по інвалідності. Станом на дату призначення позивачу пенсії по інвалідності (14.07.1999) відповідно до Закону України «Про державну службу» стаж державного службовця становив 14 років 0 місяців 29 днів. У подальшому, позивач продовжував працювати на державній службі. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно відмовлено позивачу в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».
Таким чином, право на переведення з пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» встановлене рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 по справі №300/9315/24, яке набрало законної сили.
Як уже встановлено судом, Головним управлінням Пенсійного фонду України Донецькій області на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 по справі №300/9315/24 повторно розглянуто заяву позивача від 27.11.2024 та прийнято рішення від 26.02.2026 за №926100129886. У цьому рішенні відповідач зарахував до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, період роботи позивача з 29.06.1987 по 13.07.1999. При цьому, періоди роботи позивача на посаді сільського голови Вербилівської сільської ради з 17.04.2002 по 15.07.2005 та з 05.11.2015 по 12.11.2020 до стажу державної служби не зараховано.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно з частинами 2 та 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки протилежне суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що право на зарахування до стажу державної служби періодів роботи позивача на посаді сільського голови Вербилівської сільської ради з 17.04.2002 по 15.07.2005 та з 05.11.2015 по 12.11.2020 та право на переведення з пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» встановлене рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 по справі №300/9315/24, яке набрало законної сили, то суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України Донецькій області протиправно не зараховано до стажу державної служби позивача вказані періоди роботи, та як наслідок, протиправно відмовлено в переведенні на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу».
Як наслідок, рішення про відмову ОСОБА_2 у переведенні на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу» від 26.02.2026 за №926100129886, яке прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, підлягає до скасування.
Як слідує з матеріалів справи, позивачем разом із заявою від 27.11.2024 про перехід на інший вид пенсії відповідачу надавалися довідки Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 26.11.2024 №02-28/3144 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та від 26.11.2024 №02-28/3143 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби (а.с.16-17).
З огляду на зміст частини першої статті 37 Закону №3723-XII особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, пенсія згідно Закону України «Про державну службу» призначається у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Таким чином, для визначення розміру пенсії згідно із Законом України «Про державну службу» необхідно встановити розмір заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, від якого, в свою чергу, визначається розмір пенсії, що становить 60 відсотків від розміру такої заробітної плати.
Слід зауважити, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб, затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб» (далі – КМУ Порядок №622), який визначає, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності (01.05.2016) Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу»:
- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;
- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України. Державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом № 889-VIII, мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.
17 січня 2017 року правлінням Пенсійного фонду України затверджено постанову №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», якою затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу», а саме: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Суд звертає увагу на те, підставою для відмови у врахуванні вищевказаних довідок, слугувала їх невідповідність встановленій формі, тобто не у відповідності до вимог п. 4-2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823, було внесено зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».
Пунктом 3 Постанови КМУ № 823, встановлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування (з 20.07.2024) та застосовується з 1 січня 2024 року.
Пунктами 5 та 6 Порядку № 622, із внесеними змінами передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
У разі перейменування посад, зокрема відсутності відповідних посад державної служби у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби після 1 січня 2024 року здійснюється на основі визначеного державним органом класифікаційного коду, зазначеного в штатному розписі на дату звільнення особи.
За посадами державної служби, які не визначені класифікаційним кодом на дату звільнення особи, прирівняння (встановлення відповідності) посади працюючих державних службовців не здійснюється. Довідки видаються державним органом відповідно до умов, що діяли до 1 січня 2024 року з урахуванням пункту 4 цього Порядку.
Так, за п. 4-2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 року №823, для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну від 28 січня 2002 року № 57 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27 листопада 2023 року № 661), або які звільнилися до 1 січня 2024 року з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 року, а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.
Таким чином, позивач надав довідки, які видані Рогатинською міською радою Івано-Франківської області від 26.11.2024 №02-28/3143 та 02-28/3144, станом на жовтень – листопад 2024 року, тобто, не у відповідності до вимог п. 4-2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 року № 823.
З огляду на невідповідність довідок від 26.11.2024 №02-28/3143 та 02-28/3144 вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 року № 823, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо врахування таких довідок при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії за віком згідно із Законом України «Про державну службу».
Згідно з частиною 1 статті 44 Закону №1058-ІV звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Вимогами пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-ІV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У даній справі, органом призначення пенсії за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, рішенням якого відмовлено ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу».
Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 по справі №500/1216/23 (провадження №К/990/37966/23).
Враховуючи те, що судом встановлено протиправність рішення від 26.02.2026 за №926100129886, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи в органах місцевого самоврядування на посаді голови Вербилівської сільської ради з 17.04.2002 по 15.07.2005 та з 05.11.2015 по 12.11.2020, та як наслідок перевести його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 27.11.2024. 
Водночас, відповідно до ч.1 ст.47 Закону №1058-ІV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з матеріалів справи позивач, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке в свою чергу і здійснює виплату йому пенсії.
З огляду на наведене, суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 27.11.2024 виплату позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Підсумовуючи наведене вище суд вважає, що позов ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Окуневич М.В., до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії підлягає до часткового задоволення.
Частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суду надано право покласти судові витрати у справі повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір.
Враховуючи приписи ч.3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як зі сторони, внаслідок неправильних дій якої виник спір, на користь ОСОБА_1 700 грн. сплаченого судового збору.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.02.2026 за №926100129886 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010, площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область) зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) періоди його роботи на посаді голови Вербилівської сільської ради з 17.04.2002 по 15.07.2005 та з 05.11.2015 по 12.11.2020.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010, площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область) перевести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 27.11.2024. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. Січових Стрільців,15, м. Івано-Франківськ) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) з 27.11.2024 виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010, площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 700 (сімсот) грн. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  /підпис/  Могила А.Б.