П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/3062/26	
Суддя першої інстанції - Біоносенко В. В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Дегтярьової С.В.,
суддів – Крусяна А.В., Яковлєва О.В.,
розглянув в порядку письмового провадження у місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2026 року у справі №400/3062/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів від 02 березня 2026 року, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 02 березня 2026 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ від 02 березня 2026 року командира Військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини та на усі види забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 від проходження військової служби.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2026 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2026 року у справі №400/3062/26.
Апелянт зазначив, що після виключення з військового обліку 01 липня 2003 року ОСОБА_1 перестав бути військовозобов`язаним, а тому на нього не поширюються закони про військовий обов`язок та військову службу, в тому числі, оновлення даних до 16 липня 2024 року. 
Зокрема, така особа не може бути призвана під час мобілізації, не зобов`язана проходити ВЛК, оновлювати облікові дані, їй не можна вручити повістку. 
Рішення про виключення з військового обліку є остаточним — особа не повинна знову ставати на військовий облік, окрім випадку, коли вона робить це добровільно. 
Заяву позивач на взяття його на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 не подавав. 
Обов`язку самостійно оновити персональні дані для виключених з військового обліку осіб нормативно-правовими актами не встановлено.
За таких підстав, просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2026 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
24 червня 2026 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник Військової частини НОМЕР_1 просить скаргу залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2026 року - без змін.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2026 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2026 року у справі №400/3062/26.
22 червня 2026 року матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду. 
23 червня 2026 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Колегія суддів перевірила матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, та дійшла висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , 1986 року народження, проживав у АДРЕСА_1 та перебував там на обліку як призовник. 
16 січня 2003 року ОСОБА_1 був виключений з військового обліку рішенням ІНФОРМАЦІЯ_4 за станом здоров`я, визнаний непридатним до військової служби.
З 2023 року ОСОБА_1 проживав у м. Києві, та перебував на обліку внутрішньо переміщених осіб.
В березні 2026 року ОСОБА_1 за сімейними обставинами перебував у АДРЕСА_2 , де був запрошений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
02 березня 2026 року ОСОБА_1 був взятий на військовий облік, як військовозобов`язаний, ІНФОРМАЦІЯ_6 .
02 березня 2026 року ОСОБА_1 пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 та рішенням ВЛК за №2026-0302-1850-3628-0 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони».
02 березня 2026 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 виданий наказ №485 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації на особливий період», яким, серед іншого, ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації та відправлено до Військової частини НОМЕР_1 .
02 березня 2026 року солдат ОСОБА_1 разом з іншими мобілізованими військовослужбовцями прибув до Військової частини НОМЕР_1 , де командиром військової частини видано наказ №61, яким ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військового частини та призначено на посаду навідника зенітного артилерійського взводу охорони Військової частини НОМЕР_2 . 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
У відповідності до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані:
- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
- надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;
- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку (ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Відповідно до п.3 ч.6 ст.37 Закону виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Відповідно до ст.6 Закону, до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:
1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ч.2 ст.14 Закону у разі якщо відомості про призовника, військовозобов`язаного, резервіста вносяться до Реєстру вперше, автоматично формується окремий номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка здійснила запис (у електронній формі).
Відповідно до ч.3 ст.14 Закону, актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі, надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.
Реєстр здійснює отримання даних шляхом електронної інформаційної взаємодії з Єдиним державним демографічним реєстром.
Відповідно до ст.9 Закону, призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право:
1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.
Відповідно до абзацу вісімнадцятого пункту 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони.
Відповідно до п.17-1 Порядку реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року №932, стосовно громадян України чоловічої статі віком від 16 до 60 років ДМС одноразово формує перелік відомостей, зазначених у підпунктах 1 - 11 пункту 5 цього Порядку, та передає їх Міноборони для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в установленому законодавством порядку з використанням засобів захисту інформації, що мають сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері захисту інформації, з дотриманням вимог законодавства про захист персональних даних.
Подальше внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і взяття на військовий облік громадян України чоловічої статі віком від 25 до 60 років, які на такому обліку не перебувають, здійснюється шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного демографічного реєстру, відомчої інформаційної системи ДМС, інших інформаційних систем, реєстрів та баз (банків) даних відповідно до статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з використанням засобів системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів «Трембіта».
На підставі відомостей, отриманих Міноборони відповідно до абзацу першого і другого цього пункту, здійснюється автоматичне взяття зазначених осіб на військовий облік.
Взяття на військовий облік громадян України, зазначених в абзаці першому і другому цього пункту, здійснюється за зареєстрованим/задекларованим їх місцем проживання, а у разі, коли місце проживання не зареєстровано/не задекларовано, - територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил.
Взяття на військовий облік зазначених осіб проводиться без направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Колегія суддів дослідила матеріали справи, доводи апеляційної скарги та дійшла наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття спірного наказу про призов позивача став чинний на момент виникнення спірних правовідносин висновок ВЛК від 02 березня 2026 року про його придатність до військової служби.
При цьому, факт виключення особи з військового обліку за станом здоров`я у 2003 році не свідчить про неможливість встановлення її придатності до військової служби за результатами нового медичного огляду та не може автоматично спростовувати висновок військово-лікарської комісії, прийнятий через значний проміжок часу на підставі актуального стану здоров`я особи та з врахуванням змін в законодавстві щодо критеріїв стану та хвороб, які враховуються при визначенні ступеню придатності до військової служби.
Колегія суддів зазначає, що придатність особи до військової служби є медичним критерієм, який визначається військово-лікарською комісією на підставі медичного огляду та оформлюється відповідною постановою ВЛК. Саме такий висновок, а не окремі медичні документи чи суб`єктивна оцінка особи, є юридично значущим документом для вирішення питання щодо придатності особи до військової служби.
Станом на час розгляду справи постанова ВЛК від 02 березня 2026 року є чинною, не скасована та не визнана протиправною у встановленому законом порядку. Відтак, відповідачі були зобов`язані виходити із зазначеного висновку, як із належної та достатньої підстави для прийняття подальших рішень щодо проходження позивачем військової служби.
Посилання апелянта на наявність у нього тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 01 липня 2003 року із відміткою про виключення з військового обліку також не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, відомості військового обліку формуються та ведуться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Саме відомості цього Реєстру є актуальним джерелом інформації для здійснення заходів військового обліку та мобілізації.
При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що відомості про виключення позивача з військового обліку були внесені до Реєстру та перебували у ньому станом на дату виникнення спірних правовідносин.
Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення принципу незворотності дії законів у часі.
У спірних правовідносинах до позивача не застосовувались нормативно-правові акти ретроспективно. Оскаржувані накази прийняті у березні 2026 року на підставі законодавства, чинного саме на момент їх прийняття, та породжували правові наслідки виключно на майбутнє. Відтак, положення статті 58 Конституції України до спірних правовідносин не підлягають застосуванню.
Більш того, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у Рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 №1-зп, від 09.02.1999 №1-рп/99, від 05.04.2001 №3-рп/2001, від 13.03.2012 №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Єдиний виняток з цього правила, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України: випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Тобто дія нормативно-правового акта в часі пов`язується із набранням чинності і з моментом втрати ним юридичної сили.
За колом осіб дія нормативно-правового акта поділяється на такі види: загальні (розраховані на все населення), спеціальні (розраховані на певне коло осіб) та виняткові (винятки із загальних і спеціальних).
На порядок дії нормативно-правового акта за колом осіб поширюється загальне правило: нормативно-правовий акт діє стосовно всіх осіб, які перебувають на території його дії і є суб`єктами правовідносин, на яких він розрахований. Коло осіб, на яких поширює свою дію той чи інший нормативно-правовий акт, може визначатися також за ознакою статі, віком, професійної приналежності (наприклад, військовослужбовці), станом здоров`я.
Унесення змін до законодавства, яке призводить до погіршення становища особи, може суперечити принципу незворотності дії закону в часі (стаття 58 Конституції України), якщо йдеться про ретроактивну дію закону.
Однак, у цьому випадку йдеться не про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності, а поновлення військового обліку, що регулюється спеціальним законодавством.
Законодавець має право змінювати критерії військового обліку, якщо це відповідає національним інтересам держави.
У зв`язку із внесенням змін до Закону №2232-XII звужено коло підстав для виключення з військового обліку.
Метою таких змін було розширення кола осіб, щодо яких діє військовий обов`язок, і які мають досвід проходження військової служби та можуть бути використані для доукомплектування Збройних Сил України, тобто збільшення мобілізаційного ресурсу держави.
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 280/6524/24 від 09 квітня 2026 року.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для відмови у задоволенні адміністративного позову.
За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 242-244, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2026 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 
Суддя доповідач С.В. Дегтярьова

Судді А.В. Крусян

О.В. Яковлєв