Справа № 638/8833/23
Провадження № 2/638/687/26
РІШЕННЯ
Іменем України
27 травня 2026 року       м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Смирнова В.А.
за участі секретаря судового засідання – Євженко О.Ю.
представника позивача - ОСОБА_1 
представника відповідача - Осьмак О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМ.ПУЛЬТ» та ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 через представника адвоката Шевченко Дар`ю Станіславівну звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова (після перейменування – Шевченківський районний суд м. Харкова) із позовною заявою до ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМ.ПУЛЬТ» та ОСОБА_3 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів суму матеріальних збитків у розмірі 346 221,43 грн., інфляційні збитки у розмірі 182 212,23 грн. та 3% річних у розмірі 37 448,83 грн. Також просить стягнути судові витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження у розмірі 3956,40 грн. та судовий збір у розмірі 5 698,39 грн. 
Позовна заява мотивована тим, що 11.12.2019 сталося ДТП з вини ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом Daewoo, д/н НОМЕР_1 , яке належить відповідачу ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ». Внаслідок ДТП транспортний засіб ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження. Вартість матеріальних збитків позивача, відповідно до висновку експерта складають 446 221,43 грн. Позивачу було сплачено відповідне страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн. Розмір матеріального збитку значно перевищує розмір страхового відшкодування та з урахуванням виплаченого страхового відшкодування становить 346 221,43 грн. У свою чергу відповідачі не перебувають у трудових відносинах. На думку позивача посадові особи ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ» могли і повинні були виявити відсутність транспортного засобу, яким 11.12.2029 керував ОСОБА_3 та звернутися до відповідного органу досудового розслідування із заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом, однак цього не зробили. Позивач вважає, що наявні ознаки співучасті, які полягають у бездіяльності керівництва ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ». Посилаючись на ст. 1187 ЦК України просить стягнути з відповідачів матеріальні збитки, а також інфляційні втрати та 3% річних.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.02.2024 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче засідання.
14.03.2024 від директора ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ» - Совгіна І.М. надійшов відзив на позов, в якому останній просить повністю відмовити у позовних вимогах до ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ».
Відзив мотивований тим, що Товариство дійсно є власником транспортного засобу Daewoo, д/н НОМЕР_1 . Товариство орендувало приміщення в офісній будівлі за адресою: м. Харків, вул. Ромен Роллана, буд. 12. Вранці 11.12.2019 транспортний засіб перебував на стоянці за вказаною адресою. За адресою: м. Харків, вул. Ромен Роллана, буд. 12 знаходяться ще декілька суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у сфері приватних охоронних служб, зокрема ТОВ «Охорона-Пульт», працівником якої є Асадулов Ф.С. огли. Відповідно до усних пояснень ОСОБА_3 , останній закінчивши нічну зміну, передав автомобіль Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_2 водію ТОВ «Охорона-Пульт», який заступив на зміну. ОСОБА_3 з метою здійснити покупки в супермаркеті АТБ, що знаходить неподалік офісної будівлі, сів за кермо Daewoo, д/н НОМЕР_1 та потрапив у ДТП. Під час скоєння ДТП ОСОБА_3 протиправно заволодів автомобілем Daewoo, д/н НОМЕР_1 . Відповідальність за завдані збитки повинен нести ОСОБА_3 . Щодо недбалості ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ» вказав, що автомобіль Daewoo, д/н НОМЕР_1 знаходить на охоронюваній стоянці, що облаштована пристроєм для швидкого перегородження і звільнення шляху у вигляді горизонтально осі стріли, автомобіль був підготовлений для роботи, а відтак був заправлений пальним, а ключ запалювання був встановлений в замок запалювання для швидкого запуску автомобіля в разі виклику. Зазначене виключає недбалість ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ», оскільки автомобіль знаходився на охоронюваній стоянці. Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних, то ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ» погоджується, що у позивача є право на стягнення таких, однак не погоджується, що з твердженням позивача відносно визначення початку періоду таких розрахунків.
08.05.2024 від представника ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ» - адвоката Осьмак О.В. надійшов відзив на позов, в якому остання просила повністю відмовити у позовних вимогах до ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ
Так, суд відкриваючи провадження у справі ухвалою від 29 лютого 2024 року визначив відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду).
На виконання вказаного 14.03.2024 від директора ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ» - Совгіна І.М. надійшов відзив на позов, тобто останнім було реалізовано право на подання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд залишає без розгляду відзив на позов, поданий 08.05.2024 представником ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ» - адвокатом Осьмак О.В.
13.05.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій остання просить позов задовольнити.
У відповіді вказала, що залишення на спільній стоянці заправленого автомобіля зі вставленим в замок запалювання ключем запалювання прямо свідчить про службову недбалість. Крім того, супермаркет до якого ОСОБА_3 прямував на транспортному засобі ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ» знаходиться на відстані 300 метрів від офісних приміщень. На думку представника позивача інфляційні втрати та 3% річних повинні бути нараховані з 11.12.2019, тобто з дня ДТП та до 19.07.2023 – моменту подання позову.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача просила задовольнити в повному обсязі позовні вимоги.
Представник відповідача ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ» у судовому засіданні просила відмовити в задоволені позовних вимог, в частині до ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ» з підстав викладених у заявах по суті.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився про судове засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань до суду від останнього не надходило.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Харкова від 31 січня 2020 року в справі № 638/449/20, яка набрала законної сили 11.02.2020, встановлено, що  ОСОБА_3  11.12.2019 року о 08 год. 40 хв. у м. Харкові на перехресті вул. Клочківська та Космічна, керуючи транспортним засобом DAEWOO, д/н НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя на сигнал світлофору, що забороняє рух (червоний), внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем TOYOTA, д/н НОМЕР_3 , автомобілі механічно пошкоджено, завдано матеріальну шкоду.
У вказаній постанові суд встановив, що своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 8.10 Правил дорожнього руху України: «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів», за що передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна».
Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 2890 від 25.03.2020 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Toyota Camry, д.н. НОМЕР_3 внаслідок пошкодження при ДТП, визначалась ринкова вартість автомобіля на 11.12.2019 та складає 446 221,43 гривень.
Позивачу виплачено відповідне страхове відшкодування, розмір якого згідно з угодою про узгодження розміру виплати страхового відшкодування, укладеною між ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» та ОСОБА_2 становить 100 000 грн. Суму страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн повністю сплачено станом на 25.05.2020 року.
Згідно з договором суборенди нежитлового приміщення № 15-07/19 від 01 липня 2019 року, укладеного між ТОВ «Охорона-Сервіс» та ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ» орендар зобов`язується передати, а суборендар приймає в термінове платне користування приміщення, призначене для ведення господарської діяльності та належить орендарю на праві користування за Договором оренди нежитлового приміщення № 04/18 від 29.12.17 року між орендарем та ТОВ «АМПІР.ТРЕЙД». Адреса предмету договору: м. Харків, вул.. Ромена Роланда, 12.
У червні 2020 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Шевченко Д.С. звернулася до Дзержинського районного суду м. Харків суду з позовом до ТОВ «Охрана-Сервіс» про стягнення матеріальних збитків у розмірі 346 221,43 грн.
Заочним рішенням Дзержинськогорайонного суду м. Харків від 10.11.2021 позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА-ПУЛЬТ» про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, – задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА-ПУЛЬТ» на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки у сумі 346 221,43 гривень; інфляційні збитки у сумі 4 500,87 грн.; 3 % річних у сумі 8 117, 96 грн.; судові витрати: витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження в розмірі 3 956,40 гривень, та судовий збір в розмірі 3 462,22 гривен.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 26.01.2023 заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.11.2021 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона-Пульт" про стягнення матеріальних збитків відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона-Пульт" витрати зі сплати судового збору у сумі 5193,33 грн.
Вказаною постановою встановлено, що  ОСОБА_3 в період з 02.02.2019 року по 30.11.2020 року працював у ТОВ «Охорона-Пульт» на посаді водія автотранспортних засобів. Згідно бортового журналу службового автомобіля ТОВ «Охорона-Пульт» за грудень 2019 року ОСОБА_3 перебував на чергуванні з 8 год.00 хв. 10.12.2019 року до 8 год. 00 хв. 11.12.2019 року, після чого передав зміну водію Чуйкіну, який заступив на чергування о 8 год. 00 хв. 11.12.2019 року. 
Автомобіль DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 належить ТОВ «АРМ.Пульт», що підтверджується інформаційною довідкою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області. 
Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо вказаного автомобіля укладений ВАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» з ТОВ «АРМ.Пульт».
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч. 6 ст. 11 ЦК України).
За приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду за ст.1166 ЦК України визначають, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За положеннями статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суди повинні мати на увазі, що відповідно до чинного законодавства, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених чинним цивільним законодавством.
Відповідно до зазначеної вище постанови, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).
Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
За загальним правилом, установленим ч.2 ст.1187 ЦК, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч. 3 ст. 1187 ЦК України особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.
Разом з тим, якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч. 4 ст. 1187 ЦК України).
Отже, для застосування до спірних правовідносин положень частини четвертої статті 1187 ЦК України необхідно встановити, що особа, яка фактично користувалася транспортним засобом під час завдання шкоди, заволоділа ним неправомірно та що цьому сприяла недбалість власника транспортного засобу.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, транспортний засіб «DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 11.12.2019 належить на праві власності ТОВ «АРМ. ПУЛЬТ», у свою чергу відповідачі ТОВ «АРМ. ПУЛЬТ» та ОСОБА_3 на час ДТП не перебували у трудових відносинах.
Оскільки відповідач ОСОБА_3 керував транспортним засобом «DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без належного правового оформлення, відтак суд доходить висновку, що вказаний транспортний засіб не вибув із володіння його безпосереднього власника – ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ» та знаходився у сфері його фактичного господарського впливу.
Сторона відповідача ТОВ «АРМ. ПУЛЬТ» заперечує факт недбалості зі свого боку, посилаючись на те, що транспортний засіб «DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував на охоронюваній стоянці за адресою: м. Харків, вул. Ромен Роллана, 12, що об лаштована пристроєм для швидкого перегородження і звільнення шляху у вигляді горизонтальної осі стріли, на підтвердження вказаного надано фото.
Суд не може погодитися з вказаними доводами, оскільки сторона відповідача ТОВ «АРМ. ПУЛЬТ» крім вище зазначеного, вказала, що за адресою: м. Харків, вул. Ромен Роллана, 12 знаходяться ще декілька суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність в сфері приватних охоронних служб; транспортний засіб «DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 був підготовлений для роботи, зокрема був заправлений пальним, а ключ запалювання був вставлений в замок запалювання для швидкого запуску автомобіля в разі виклику.
З вказаного можна зробити висновок, що будь-яка особа, яка перебувала на території стоянки (в тому числі особа, яка не має трудових відносин з відповідачем ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ») мала вільний доступ до транспортного засобу «DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був відкритий та у який був вставлений ключ запалювання в замок запалювання та відповідно могла заволодіти таким транспортним засобом без перешкодно.
Суд приходить висноку, що ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ» не довело того факту, що ОСОБА_3  незаконно заволодів належним їм транспортним засобом. Навпаки, з вказаного самим відповідачем ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ» вбачається, що заволодіння транспортним засобом сприяла саме недбалість останнього.
З огляду на викладене можна дійти висновку про те, що власник автомобіля є зобов`язаною особою та несе відповідальність перед потерпілими за завдану джерелом підвищеної небезпеки шкоду у випадку, передбаченому ст. 1187 ЦК України.
Враховуючи, що транспортний засіб марки «DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибув із володіння його безпосереднього власника – ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ», на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка стала можливою внаслідок неналежного контролю за зберіганням та використанням вказаного транспортного засобу його власником, в результаті чого ОСОБА_3 заволодів автомобілем та спричинив на ньому ДТП, то суд доходить висновку, що обов`язок по відшкодуванню завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди повинен покладатися на власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки та винуватця ДТП спільно.
Як встановлено судом та підтверджено доказами, позивачу завдано матеріальних збитків, як власнику автомобіля Toyota Camry, д.н. НОМЕР_3 внаслідок пошкодження при ДТП у розмірі 446 221,43 гривень. При цьому, позивачу виплачено відповідне страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн.
Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів матеріальних збитків у розмірі 346 221,43 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів інфляційні збитки у розмірі 182 212,23 грн. та 3% річних у розмірі 37 448,83 грн. за період з грудня 2019 року по червень 2023 року.
Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 44 та 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц зроблено висновок, що «стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення».
У свою чергу, аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом — шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.
По своїй суті зобов`язання про відшкодування майнової шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру відшкодування.
Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки відшкодування шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір відшкодування шкоди. Тільки після конкретизації змісту зобов`язання про відшкодування шкоди за допомогою рішення суду або договору про відшкодування шкоди, те чи інше зобов`язання може бути кваліфіковане як грошове, і відповідно може відбутися прострочення боржника (особи, що завдала шкоди) щодо його виконання.
У даній справі між ОСОБА_2 з однієї сторони та ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ» та ОСОБА_3 з другої сторони, договір про відшкодування шкоди не укладався. Рішення суду про стягнення з ТОВ «АРМ.ПУЛЬТ» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнової шкоди, яке не виконувалося відповідачами не ухвалювалося.
За таких обставин, оскільки конкретизації змісту зобов`язання про відшкодування шкоди за допомогою рішення суду або договору про відшкодування шкоди не відбулося, прострочення боржника (особи, що завдала шкоди) не настало, тому підстави для стягнення з відповідачів на трьох відсотків річних та інфляційних втрат відсутні, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підставі ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача майнової шкоди у розмірі 346 221,43 грн.
Щодо стягнення судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5 698 грн. 39 коп.
При цьому суд, зазначає, що ціна позову складає 565 882,49 гривень (346 221,43 грн – матеріальні збитки + 182 212,23 грн – інфляційні втрати + 37 448,83 грн). У свою чергу, витрати, пов`язанні з проведенням експертного дослідження у розмірі 3 956,40 грн не входять у ціну позов, а є судовими витратами (витрати, пов`язанні з розглядом справи) у розумінні ст. 133 ЦПК України, а тому позивач при зверненні до суду повинен був сплатити судовий збір у розмірі 5 658,83 грн).
Питання про розподіл судового збору між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідачі на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 3 462,22 грн. (5 658,83 грн. Х 61,18% задоволених вимог).
Крім того, позивач просить стягнути витрати, пов`язанні з проведенням експертного дослідження у розмірі 3 956,40 грн
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 - 8 ст. 139 ЦПК України).
Так, суду надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 2890 від 25.03.2020 щодо визначення вартостіь матеріального збитку завданого власнику автомобіля Toyota Camry, д.н. НОМЕР_3 внаслідок пошкодження при ДТП, що є доказом у даній справі та має доказове значення для вирішення спору. Відповідно до листа директора Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса вартість висновку експерта за результатами авто товарознавчого дослідження 3 956,40 грн сплачено.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позовні вимоги задоволені частково (61.18%), суд вважає, що вимога представника позивача про стягнення витрат, пов`язанних з проведенням експертного дослідження у розмірі 3 956,40 грн  підлягає частковому задоволенню і відповідно з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 2 420,53 грн. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМ.ПУЛЬТ» та ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП – задовольнити частково.
Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМ.ПУЛЬТ» (код ЄДРПОУ: 36225835, адреса: м. Харків, просп. Науки, буд. 9) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) суму матеріальних збитків у розмірі 346 221 (триста сорок шість тисяч двісті двадцять одна) гривня 43 копійки.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМ.ПУЛЬТ» (код ЄДРПОУ: 36225835, адреса: м. Харків, просп. Науки, буд. 9) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 3 462 (три тисячі чотириста шістдесят два) гривень 22 копійки, з кожного по 1 731,11 гривень та витрати, пов`язанні з проведенням експертного дослідження у розмірі 2 420 (дві тисячі чотириста двадцять) гривень 53 копійки, з кожного 1 210,27 гривень. 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АРМ.ПУЛЬТ», код ЄДРПОУ: 36225835, адреса: м. Харків, просп. Науки, буд. 9.
Відповідач:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст складено та підписано 27.05.2026.

Суддя В.А. Смирнов