Справа№ 309/292/26 
Провадження № 1-кп/309/26/26

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

09 червня 2026 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 
захисника ОСОБА_6 
захисника ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12025071050000725, внесене до ЄРДР від 16.12.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,- 

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження №12025071050000725 про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
До суду надійшло клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів, а саме: вироком Хустського районного суду від 10 квітня 2023 року за ч.2 ст.186 КК України, якому призначено покарання у вигляді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі та підставі ст.71 КК України за сукупності вироків до даного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Хустського районного суду від 14.03.2019 року у вигляді семи місяців позбавлення волі і остаточно до відбуття засудженому призначено п`ять років і три місяці позбавлення волі, після відбуття покарання на шлях виправлення та перевиховання не став і повторно скоїв умисний злочин за наступних обставин.
16 грудня 2025 року, близько 16 години 00 хвилин, громадянин ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , перебуваючи у підвальному приміщенні квартирного будинку АДРЕСА_3 , яке належить потерпілій ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів переслідуючи мету на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, умисно, повторно, застосувавши насильство до ОСОБА_8 , яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме нанесли декілька ударів дерев`яною палкою по голові та спині, внаслідок чого спричинили тілесні ушкодження у вигляді синців потиличної ділянки та спини, які згідно висновку судово-медичного експерта №156/х від 17.12.2025 року слід кваліфікувати як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, відкрито заволоділи 8 (вісьмома) пластиковими пляшками ємністю 1.5 літра та пластиковим бутлем ємністю 5 літрів, вином домашнього виробництва, вартість якого відповідно станом цін на 16 грудня 2025 року становить 70 гривень, за один літр, які склали у білий поліпропіленовий мішок та пішли невідомому напрямку.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму у розмірі 1190 гривень (одна тисяча сто дев`яносто гривень).
ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.
Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, визначених ч.7 ст.42 КПК України.
Положеннями ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків. У даному випадку, з урахуванням того, що ОСОБА_4 будучи обізнаним про те, що у зв`язку вчиненням ним відкритого викрадення чужого майна, у разі доведення його вини йому буде призначено покарання, щонайменше у вигляді семи років позбавлення волі, повторно вчинив злочин на протязі трохи більше року з часу звільнення з місць позбавлення волі за вчинення попередніх злочинів, тому існують наступні ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України: обвинувачений ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризики, які викладені в попередній ухвалі слідчого судді Хустського районного суду від 19.12.2025 наразі залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати, тому зміна запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не буде виправданою та необхідною.
Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Ухвалою Хустського районного суду від 06 квітня 2026 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12 червня .2026 року.
Ризики, які були взяті слідчим суддею до уваги, не відпали на сьогоднішній день.
Також ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів, а саме: вироком Хустського районного суду від 11.07.2019 за ч.2 ст.186 КК України, якому призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі та підставі ст.71 КК України за сукупності вироків до даного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Хустського районного суду від 19.09.2017 у вигляді двох місяців обмеження волі і остаточно до відбуття засудженому призначено чотири роки і один місяць позбавлення волі. Вироком Хустського районного суду від 21 грудня 2022 року за ч.4 ст.185 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років, після відбуття покарання на шлях виправлення та перевиховання не став і знову скоїв умисний корисливий злочин за наступних обстави.
16 грудня 2025 року близько 16 години 00 хвилин, громадянин ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , перебуваючи у підвальному приміщенні квартирного будинку АДРЕСА_3 , яке належить потерпілій ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів переслідуючи мету на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, умисно, повторно, застосувавши насильство до ОСОБА_8 , яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме нанесли декілька ударів дерев`яною палкою по голові та спині, внаслідок чого спричинили тілесні ушкодження у вигляді синців потиличної ділянки та спини, які згідно висновку судово-медичного експерта №156/х від 17.12.2025 слід кваліфікувати як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, відкрито заволоділи 8 (вісьмома) пластиковими пляшками ємністю 1.5 літра та пластиковим бутлем ємністю 5 літрів, вином домашнього виробництва, вартість якого відповідно станом цін на 16 грудня 2025 року становить 70 гривень, за один літр які склали у білий поліпропіленовий мішок та пішли невідомому напрямку.
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму у розмірі 1190 гривень (одна тисяча сто дев`яносто гривень).
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.
Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, визначених ч.7 ст.42 КПК України.
Положеннями ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків. У даному випадку, з урахуванням того, що ОСОБА_5 будучи обізнаним про те, що у зв`язку вчиненням ним відкритого викрадення чужого майна, у разі доведення його вини йому буде призначено покарання, щонайменше у вигляді семи років позбавлення волі, повторно вчинив злочин на протязі трохи більше року з часу звільнення з місць позбавлення волі за вчинення попередніх злочинів, тому існують наступні ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України: обвинувачений ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризики, які викладені в попередній ухвалі слідчого судді Хустського районного суду від 19.12.2025 року наразі залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати, тому зміна запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не буде виправданою та необхідною.
Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Ухвалою Хустського районного суду від 06 квітня 2026 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12 червня 2026 року.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України: незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і останні в подальшому можуть переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого, у цьому ж провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому прокурор просить клопотання задовольнити.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 заперечила проти задоволення клопотання прокурора, просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 -адвокат ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.
З`ясувавши думку учасників судового розгляду з приводу доцільності продовження строку запобіжного заходу, обраного відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, суд дійшов висновку про необхідність його продовження.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України: строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
У відповідності до п.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. 
Продовжуючи застосування такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, суд виходить з того, що на сьогоднішній день докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі, а тому продовжують існувати ризики, визначені ст.177 КПК України, оскільки обвинувачені можуть переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки вони раніше неодноразово вчиняли кримінальні правопорушення. 
Беручи до уваги, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки на даний час не відпали ризики, які були встановлені під час обрання їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, з врахуванням положень ст.ст. 177,178,183,194 КПК України, ст.5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Наявність підстав для тримання обвинувачених під вартою суд оцінює в даному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тому тримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою є виправдано, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, тому клопотання захисників обвинувачених про зміну запобіжних заходів із тримання під вартою на домашній арешт, слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 314-316 КПК України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 – задовольнити. 
Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на 60 днів, починаючи з 13 червня 2026 року по 11 серпня 2026 року включно, у кримінальному провадженні № 12025071050000725 внесеному до ЄРДР від 16.12.2025 року.
Копію ухвали про продовження застосування запобіжного заходу вручити прокурору, обвинуваченим негайно після її оголошення та довести до відома виконавців, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала суду про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. 
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено в 09 год. 30 хв. 12.06.2026 року. 

Суддя Хустського 
районного суду: ОСОБА_1