465/11366/25
2/465/1789/26

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

04.06.2026 року м.Львів
Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Величка О.В.,
з участю секретаря судового засідання Венгринюк О.Р.,
позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карбомакс», Товариства з обмеженою відповідальністю «ШСП-2» про розірвання договору про надання послуг, стягнення вартості квитків та моральної шкоди, –

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася в суд із позовом до відповідачів про розірвання договору про надання послуг, стягнення вартості квитків та моральної шкоди.
В обґрунтування поданого позову зазначає, що ОСОБА_1 30.09.2021 року придбала в ТОВ «Карбомакс» через ТОВ “ШСП-2” (Concert.ua) два квитки № 701298804041 та № 701294377158 на захід “Maneskin”, що повинен був відбутися 07.03.2022 року у закладі “Stereo Plaza” за адресою: м. Київ, п-т Лобановського, 119. Загальна вартість придбаних квитків становить 3 998,00 гривень з розрахунку вартості 1 999 гривень за кожен квиток. 
Пунктом 3.1.1. Договору публічної оферти визначено, що між організатором та покупцем укладається договір на надання видовищної послуги, за яким організатор бере на себе зобов`язання надати покупцеві право (доступ) на відвідування глядачем заходу і споживання видовищної послуги, на яку покупець придбає в агента квиток, а покупець зобов`язується оплатити агенту вартість такої видовищної послуги.
Відповідно до п. 10.4 договору у випадках, визначених в п.10.3. цієї оферти, покупець, який не отримав видовищної послуги, має право вимагати у організатора повернення йому номінальної ціни квитка відповідно до умов розділу 11. При цьому, вартість супутніх послуг (збір за послуги, додаткові послуги), які були надані агентом, поверненню не підлягають
Пунктом 11.4.2. договору встановлено, що повернення грошових коштів здійснюється протягом 30 (тридцяти) днів з моменту звернення покупця.
Таким чином, у позивача, як споживача та покупця, виникли договірні відносини купівлі-продажу квитків із агентом Concert.ua (ТОВ “ШСП-2”) та відносини надання послуг із організатором ТОВ “Карбомакс”.
На підтвердження здійснення оплати зазначених вище квитків позивач додає квитанцію про оплату вартості квитків № 701298804041 та № 701294377158 на загальну суму 4357,42 грн., з яких:- 1999,00 гривень за оплату вартості квитка № 701298804041; 179 гривень 71 копійка - за послуги оператора, про що вказано на квитку; 1999,00 гривень - за оплату вартості квитка № 701294377158; 179 гривень 71 копійка - за послуги оператора, про що вказано на квитку.
Захід “Maneskin” повинен був відбутися 07.03.2022 року, проте, через початок воєнних дій та введення воєнного стану Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на всій території України це стало неможливим. З огляду на те, що послуга не була надана, хоча оплачена у повному обсязі, у відповідачів виникло грошове зобов`язання з повернення коштів у розмірі 3998,00 гривень за ненадані послуги за квитками № 701298804041 та № 701294377158 в безготівковому порядку.
Позивач неодноразово зверталася до відповідача ТОВ “ШСП-2” із запитами щодо повернення коштів, що підтверджується витягами з листування. Окрім цього, у січні 2024 року позивач направляла обом відповідачам досудові претензії на їх офіційні електронні адреси. Однак, від жодного з них не отримала відповіді. Станом на 14.12.2025 року заборгованість не була повернена відповідачами.
Як стверджується у позовній заяві, зобов`язання повернути кошти виникло з моменту, коли стало неможливе виконання основного зобов`язання за договором. Відтак, оскільки неможливим стало виконання зобов`язання по наданню послуг з концерту, виникло зобов`язання повернути кошти позивачу. Отже, дата порушення грошового зобов`язання – це дата проведення концерту – 07.03.2022 року. Сума збитків, завданих позивачу, становить 3998,00 гривень і складається з номінальної вартості квитків. Також, як вказує позивач, відповідачі повинні сплатити позивачу 3 % від вартості квитків за 1379 днів прострочення, що становить 452,81 грн., а також інфляційні втрати, що становлять 2237,27 грн. 
Також позивач заявляє про спричинення їй моральної шкоди, оскільки протягом кількох років вона була вимушена отримувати одну і ту ж відповідь від агента. Відповідач ТОВ «Карбомакс» не виходив на зв`язок та змусив її хвилюватись щодо долі її коштів. Відповідач ТОВ “ШСП-2” не давав жодної конкретної інформації щодо перемовин з організатором та не підтверджував те, що кошти будуть повернені. Такі багаточисельні спроби комунікації з відповідачами спричинили позивачу моральну шкоду, яку вона оцінює у 5000 грн., що вважає співмірним з розміром та тривалістю її заподіяння. Оскільки права позивача як споживача були порушені через непроведення організатором видовищної послуги в день, обумовлений договором про надання видовищної послуги, то відповідно до приписів ч.2 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" позивач вважає, що слід стягнути з відповідачів на її користь моральну (немайнову) шкоду.
Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 08.01.2026 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.
Після усунення позивачем недоліків ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 10.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
Відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 30.04.2026 року підготовче провадження в цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила такі задоволити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.
Представники відповідачів ТОВ «Карбомакс» та ТОВ «ШСП-2» в судове засідання не з`явилися, незважаючи на те, що неодноразово, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Відзиву, а також будь-яких клопотань на адресу суду не направляли. 
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з ч 3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін достатньо для її розгляду у відсутності відповідачів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 30.09.2021 року придбала в ТОВ «Карбомакс» через ТОВ “ШСП-2” (Concert.ua) два квитки № 701298804041 та № 701294377158 на захід “Maneskin”, що повинен був відбутися 07.03.2022 року у закладі “Stereo Plaza” за адресою: м. Київ, п-т Лобановського, 119. Загальна вартість придбаних квитків становить 3 998,00 гривень ( 1999,00 гривень за кожен квиток).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» (дачі - Закон) виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги, а продавець - це суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації. Продукцією є будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.
У п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону визначено поняття договору - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (дані - розрахунковий документ).
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із частинами 1, 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За змістом ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст.615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Частина 2 ст.651 ЦК України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Порядок повернення квитків за скасований/перенесений захід регламентується Інструкцією з ведення квиткового господарства в театрально-видовищних підприємствах та культурно-освітніх закладах, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 07.07.1999 року № 452 (надалі - Інструкція).
Згідно з розділом X Інструкції у разі скасування, переносу або зміни заходу відвідувачі (глядачі, слухачі) мають право повернути попередньо придбані квитки. Повернення коштів відвідувачам (глядачам, слухачам) проводиться організаторами заходу з пред`явленням документа що посвідчує особу (паспорта військового квитка, студентського квитка, посвідчення водія, службового посвідчення).
Умови щодо продажу та придбання квитків, підстав та порядку повернення їх вартості, інших прав та обов`язків, що виникають у зв`язку із цим у агента, покупця та організатора, містяться в Публічній оферті, розміщеній на сайті ТОВ “ШСП-2” «Concert.ua» (https://concert.ua/uk/page/offer) (далі - «Оферта»).
Відповідно до п. 5.1. зазначеної оферти, здійснюючи замовлення квитка, покупець підтверджує те, що він ознайомлений з усіма умовами такої оферти, такі умови йому зрозумілі, і він зобов`язується їх належним чином та в повному обсязі дотримуватись й виконувати.
У п.п. 1.7., 3.1.1., 3.1.2., 3.2. оферти зазначено, що: «Квиток» - документ, який підтверджує укладення договору між покупцем та організатором і право глядача (покупця) на одноразове відвідування (прохід, перегляд, прослуховування) заходу організатора (вхідний квиток), в тому числі електронний квиток. Квиток не є товаром; між організатором та покупцем укладається договір на надання видовищної послуги, за яким організатор бере на себе зобов`язання надати покупцеві право (доступ) на відвідування глядачем заходу, і споживання видовищної послуги, на яку покупець придбає у агента квиток, а покупець зобов`язується оплатити агенту вартість такої видовищної послуги (далі - Договір на надання видовищної послуги); між агентом та покупцем укладається договір на надання супутніх послуг, за яким агент бере на себе зобов`язання надати покупцеві замовлені ним супутні послуги, а покупець зобов`язується сплатити агенту вартість таких супутніх послуг (далі - Договір на надання Супутніх послуг). Супутні послуги нерозривно пов`язані з продажем квитка незалежно від його форми (електронний, паперовий), процедури замовлення (Інтернет, Callcenter, Точки продажу), та форми оплати, а тому надаються покупцеві обов`язково при кожному продажу квитка. Покупець розуміє та погоджується з тим, що сплачена ним ціна квитка складається з двох послуг, а саме: - договір на надання видовищної послуги (надається організатором); - договір на надання супутніх послуг (надається агентом).
Відповідно до п. 4.2., 4.4. оферти в результаті придбання квитка на захід між покупцем і організатором укладається договір на надання видовищної послуги, визначеної у квитку. Придбаний у агента квиток на захід організатора підтверджує зобов`язання організатора перед покупцем: забезпечити пропуск глядача (тобто для пред`явника квитка) у зазначені в квитку строки проведення заходу, та місці розташування закладу, з метою споживання глядачем видовищної послуги. Супутні послуги агента замовляються й споживаються покупцем у момент здійснення ним замовлення квитка на захід за процедурою, обумовленою в оферті до моменту оплати покупцем збору за послуги у складі ціни квитка.
Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
30.09.2021 року позивач ОСОБА_1 придбала два квитки № 701298804041 та № 701294377158 на захід “Maneskin”, який мав відбутися 07.03.2022 року у закладі «Stereo Plaza» за адресою: м. Київ, п-т Лобановського, 119, загальною вартістю 3 998,00 грн. 
Оплату квитків позивач здійснила на загальну суму 4357 грн. 42 коп., що включає в себе послуги оператора в розмірі 179 грн. 71 коп. за кожен квиток. Вказане підтверджується чеком № MDG7UHEG80930 від 30.09.2021 року.
Отже, між позивачем та відповідачами було укладеного договір публічної оферти, на підставі якого між сторонами виникли правовідносини з приводу надання, послуг щодо придбання квитків на концертний захід. Факт укладення договору підтверджується автоматично сформованими квитками, а факт надання послуг - оформленням електронних квитків.
Так, як вбачається з квитків, придбаних позивачем, копії яких наявні в матеріалах справи, ціна кожного квитка становить 1999,00 грн., послуги оператора - 179,71 грн. Ціна зазначених квитків, в тому числі і вартість супутніх послуг, сплачена позивачем у повному обсязі. Факт оплати покупцем збору за послуги є підтвердженням повної згоди покупця з усіма умовами отримання супутніх послуг, а також підтвердженням факту належного надання таких супутніх послуг агентом та їх безспірного споживання покупцем. Здійснюючи оплату квитка, покупець добровільно приймає та погоджується з тим, що він не має права на повернення грошових коштів, сплачених за супутні послуги (п. 4.4.1. оферти).
Після цього позивач зверталася до відповідачів із претензією про повернення коштів за придбані квитки. Однак кошти ні агент, ні організатор позивачу кошти не повернули.
Відповідно до п. 10.4., 11.1. оферти організатор (у випадках, передбачених наведеними нормативними актами, офертою та агентським договором) повертає покупцю лише номінальну вартість квитка. При цьому, вартість супутніх послуг (збір за послуги, додаткові послуги), які були надані агентом, взагалі поверненню не підлягають.
Судом встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Надалі строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє до моменту розгляду вказаної справи.
Отже, концертний захід не було проведено. Оскільки відповідачі в частині виконання Договору оферти на надання видовищної послуги свої зобов`язання не виконали, послуги в установлений строк не надали, а передплату за їх виконання в розмірі 3998,00 грн. отримали, то останні зобов`язані вказані кошти повернути позивачу.
Згідно Розділу Х Інструкції з ведення квиткового господарства в театрально-видовищних підприємствах та культурно-освітніх закладах, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України № 452 від 07.07.1999 року, у разі скасування, переносу або зміни заходу відвідувачі (глядачі, слухачі) мають право повернути попередньо придбані квитки.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем проводяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.
Частинами 1, 2 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов?язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити ї у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.
За правилами статті 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду за вимогою однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Право споживача вимагати від продавця або виробника розірвання договору та поверненню сплаченої за товар грошової суми виникає також на підставі статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів».
Відтак, суд доходить переконання про наявність підстав для розірвання договору про надання послуг, оформленого замовленням №499592383 та підтвердженого квитками № 701298804041 і № 701294377158 від 30.09.2021 року, а саме про надання видовищної послуги з проведення концерту “Maneskin”, що повинен був відбутися 07.03.2022 року у закладі «Stereo Plaza» за адресою: м. Київ, проспект Лобановського, 119, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Карбомакс».
Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 має право на повернення їй коштів у зв`язку з тим, що концерт не був проведений. При цьому, розмір повернення становить 3998 грн., що є вартістю двох придбаних квитків, без врахування вартості супутніх послуг. За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд враховує, що відповідач ТОВ “ШСП-2” у переписці із позивачем так і не вказав, хто утримує кошти за придбані квитки. Скеровуючи позивача до відповідача ТОВ «Карбомакс» відповідач ТОВ “ШСП-2” лише в узагальнюючій формі зазначав, що організатор заходу не давав йому розпорядження на повернення коштів. В результаті жоден відповідач не надав суду доказів здійснення переказу коштів, отриманих від ОСОБА_1 за придбані квитки, ні на рахунки організатора, ні на рахунки агента. За таких обставин відповідати за заявленими позивачем вимогами повинні обоє відповідачів.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.
Відтак, з відповідачів підлягає стягненню також 3 відсотки річних за період з 07.03.2022 року по 14.12.2025 року у розмірі 452 грн. 81 коп., а також інфляційні втрати в розмірі 2237 грн. 27 коп. за період з 07.03.2022 року по 14.12.2025 року. Розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних здійснено позивачем та додано до позовної заяви. У свою чергу, відповідачами вказаний розрахунок не заперечувався та альтернативного розрахунку не надано.
Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч.1 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Враховуючи, що бездіяльністю відповідачів з невиконання взятих на себе зобов`язань за договором, а також подальшим невиконанням вимог Інструкції з ведення квиткового господарства в театрально-видовищних підприємствах та культурно-освітніх закладах, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України № 452 від 07.07.1999 року, та Закону України "Про захист прав споживачів", яка полягає у неповерненні на вимогу позивача номінальної вартості придбаних нею квитків, та з огляду на тривалість такого порушення, яка продовжується станом на час ухвалення судом рішення, необхідність для позивача змінювати особисті плани у зв`язку з відміною видовищного заходу, а також здійснення додаткових зусиль позивачем для усунення цього порушення, які потягли її хвилювання, суд вважає доведеним факт заподіяння моральної шкоди бездіяльністю відповідачів і наявність причинного зв`язку між такою бездіяльністю та наслідками, що настали, вимога позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди підлягає задоволенню, а саме у розмірі 5000,00 грн. Зазначений розмір відшкодування моральної шкоди є релевантним глибині душевних переживань позивача у зв`язку з порушенням її прав та затратам часу на відновлення попереднього становища, які об`єктивно вимагали від позивача відриватися від звичних для неї справ. 
Згідно з ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Відповідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Отже, позивач відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з цим позовом, відтак, з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 3633 грн. 60 коп. як за дві майнові вимоги та одну немайнову.
Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карбомакс», Товариства з обмеженою відповідальністю «ШСП-2» про розірвання договору про надання послуг, стягнення вартості квитків та моральної шкоди – задовольнити.
Розірвати договір про надання послуг, оформлений замовленням №499592383 та підтверджений квитками № 701298804041 і № 701294377158 від 30.09.2021 року, а саме про надання видовищної послуги з проведення концерту «MANESKIN», що повинен був відбутися 07.03.2022 року у закладі «Stereo Plaza» за адресою: м. Київ, проспект Лобановського, 119, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Карбомакс».
Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карбомакс» та Товариства з обмеженою відповідальністю “ШСП-2” на користь ОСОБА_1 суму номінальної вартості квитків, сплачену на виконання договору за відвідування концертного заходу - концерту “MANESKIN”, у розмірі 3998 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 00 коп., а також 3 (три) відсотки річних у розмірі 452 (чотириста п`ятдесят дві) грн. 81 коп., інфляційні втрати в розмірі 2237 (дві тисячі двісті тридцять сім) грн. 27 коп. 
Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карбомакс» та Товариства з обмеженою відповідальністю “ШСП-2” на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.
Стягнути в рівних частинах з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карбомакс» та Товариства з обмеженою відповідальністю “ШСП-2” на користь держави судовий збір в розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 60 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Повний текст рішення суду складено 15.06.2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Карбомакс», код ЄДРПОУ – 34930228, м. Одеса, Польський Узвіз, 6.
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ШСП-2», код ЄДРПОУ – 41805984, м. Київ, вул. Васильківська, 8. 

Суддя Величко О.В.