Справа № 487/1322/26 
Провадження № 2-о/487/73/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва в складі 
головуючого судді Сухаревич З.М., 
за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В.,
заявника -  ОСОБА_1 ,
представника заявника - ОСОБА_2.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2026 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла заява ОСОБА_1 , яка подана її представником - ОСОБА_2 в системі «Електронний суд», заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 .
Заявник просить: Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 09.10.2025 року, проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з 26.12.2012 року по день його зникнення безвісти - 09.10.2025 року. Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 09.10.2025 року з 26.12.2012 року по день його зникнення безвісти - 09.10.2025 року. 
Як на підставу своїх вимог посилається на те, що 09 жовтня 2025 року виконуючи бойове завдання зник безвісти ОСОБА_3 , про що повідомлено заявниці як цивільній дружині. Заявниця як цивільна дружина і особа, яка перебувала на утримання військовослужбовця, звернулась до військової частини щодо отримання консультації з питання отримання грошового забезпечення і їй було повідомлено необхідність встановити в судовому порядку свій статус. У зв`язку з цим заявниця звертається до суду і зазначає, що у серпні 2012 року заселилась до квартири покійної сестри на той час чоловіка за адресою: АДРЕСА_1 , щоб доглядати за дитиною-інвалідом покійної сестри чоловіка, оскільки його дядько (чоловік заявниці) перебував у місцях позбавлення волі. 14.12.2012 її було призначено опікуном дитини. ОСОБА_3 винаймав кімнату у заявниці та між ними виникла симпатія. У грудні 2012 р. ОСОБА_3 перевіз свої речі і вони мешкали разом. Чоловік заявниці, який на той час відбував покарання, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заявниця та ОСОБА_3 жили однією сім`єю як чоловік та дружина без укладення шлюбу з усіма правами та обов`язками, притаманними шлюбу. ОСОБА_3 всім представляв заявницю як дружину, піклувався про неї та дитину, забезпечував усім необхідним. Всі обов`язки, що стосуються ведення домашнього господарства заявниця і її цивільний чоловік виконували разом. У 2014 році ОСОБА_3 був призваний на військову службу та до 2016 року перебував у зоні проведення антитерористичної операції. 09.02.2023 ОСОБА_3 був мобілізований до лав ЗСУ та перебував на військовій службі та банківську картку, на яку надходило грошове забезпечення віддав заявниці, аби вони мали засоби до існування. Оскільки заявниця не мала можливості працювати, доглядаючи за дитиною з інвалідністю, вона фактично знаходилась разом із своїм підопічним на повному утриманні свого цивільного чоловіка. Весь час перебування ОСОБА_3 на військовій службі, до дня його зникнення безвісти (09.10.2025 року), заявниця підтримувала з ним постійний зв`язок. Батьки ОСОБА_3 померли. Тож заявниця та її підопічний - ОСОБА_4 були єдиними членами сім`ї, з ким ОСОБА_3 проживав до дня зникнення безвісти, вів спільне господарство і про кого піклувався. Всі родичі Заявниці сприймали ОСОБА_5 як її чоловіка, ставились до нього з довірою та повагою. Особисті речі та документи ОСОБА_3 по теперішній час залишаються у квартирі Заявниці, в якій вони спільно проживали однією сім`єю АДРЕСА_2 . За місцем служби Заявницю також знали як дружину ОСОБА_3 . В анкеті військовослужбовця ОСОБА_1 зазначена його дружиною та вона отримала сповіщення сім`ї. Те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з 26.12.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 також можуть підтвердити свідки. Заявниця наголошує, що вона із ОСОБА_3 фактично перебувала у шлюбних відносинах з 26 грудня 2012 року, , а також протягом всього часу спільного проживання перебувала на його утриманні, а тому просить визнати та встановити факт проживання як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період 26 грудня 2012 року по день його зникнення безвісти - 09 жовтня 2025 року, а також факт перебування на його утриманні.
Встановлення зазначених фактів має для неї юридичне значення, оскільки відсутність цього підтвердження перешкоджає їй реалізувати своє право на соціальний захист як члена сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, а також права на отримання грошового забезпечення її цивільного чоловіка-військовослужбовця, що зник безвісти за особливих обставин.
Ухвалою суду від 26 лютого 2026 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання, залучено до участі у справі як заінтересовану особу Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
12 березня 2026 року надійшли пояснення представника ГУ ПФУ в Миколаївській області відповідно до яких представник зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не породжує юридичних наслідків для Заявника при вирішенні питання призначення пенсії в разі втрати годувальника. 
24 березня 2026 року надійшла заява представника ГУ ПФУ в Миколаївській області про розгляд справи без його участі.
06 квітня 2026 року надійшла заява представника заявника про уточнення вимог, а саме уточнила період спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні, зазначивши правильний період з 20.02.2015 року по 09.10.2025.
В судовому засіданні 12.05.2026 протокольною ухвалою суд прийняв заяву про уточнення вимог.
В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали заяву та підтвердили викладені в ній обставини. Просила заяву задовольнити.
Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, причину не повідомив, письмових пояснень не подав.
Вислухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку:
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 травня 2007 року (копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 ).
Відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28 вересня 2012 р. № 962 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 влаштовано у сім`ю дядька - ОСОБА_6 та цим рішенням надано дитині статус дитини-сироти.
Рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 14 грудня 2012 року у справі №1349 встановлено опіку над ОСОБА_4 та призначено опікуном ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААВ № 598384, ОСОБА_4 є дитиною з інвалідність І групи.
ОСОБА_4 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований у ній (копія свідоцтва про право власності на житло від 26 грудня 2017 р.,витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, довідка про реєстрацію місця проживання особи від 06.08.2020).
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 помер (копія свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 ).
ОСОБА_1 з 25.01.2018 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту про проживання від 25.11.2025, посвідченого головою правління ОСББ «Погранична 150», за адресою: АДРЕСА_1 проживає: ОСОБА_4 з 17.02.2024 по 25.11.2025, ОСОБА_1 - з 20.04.2004 по 25.11.2025, ОСОБА_3 - з 26.12.2012 по 23.07.2025.
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 13.04.2018, за відомостями Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 13 квітня 2018 р.
Водночас, у Міжнародному свідоцтві про вакцинацію проти COVID-19 № 81798 від 09.12.2020, постанові про відкриття виконавчого провадження № 75820975 від 16.08.2024, листі Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.08.2024 року № 89014/20.11-34/12 про відкриття виконавчого провадження, постанові про відкриття виконавчого провадження № 75820075 від 16.08.2024, листі Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.08.2024 року № 89021/20.11-34/12 про відкриття виконавчого провадження, зазначено адресу проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 .
Батьки ОСОБА_3 померли (відповідь Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Управління держаної реєстрації Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 127-4.2-29 від 20.02.2026 р.).
09.02.2023 р. ОСОБА_3 був мобілізований до лав ЗСУ та перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 , що підтверджується довідкою форми 5 від 17.02.2025 № 1577.
16 жовтня 2025 року ОСОБА_1 надіслано сповіщення № 195/2025 про те, що її чоловік, ОСОБА_3 зник безвісти 09.10.2025.
Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім`єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.
Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді справи ОСОБА_7 зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям.
У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. 
Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити такі факти: спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року № 554/8023/15-ц).
Факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджується спільними фотографіями наданими заявницею, сповіщенням про зникнення без вісти, адресованого на ім`я заявниці як члена сім`ї, актом про проживання та іншими письмовими доказами, у яких зазначено місце проживання заявника та ОСОБА_3 , наявністю у заявниці банківської картки ОСОБА_3 .
Крім цього, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 (бабуся ОСОБА_3 ), ОСОБА_9 (сусідка), ОСОБА_10 (сусідка) підтвердили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка приблизно з 2014 р.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що між зазначеними особами існували ознаки сімейних відносин, а саме вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет, приймали спільну участь у питанні життєзабезпечення їх сім`ї та проведенні дозвілля, разом виховували дитину ОСОБА_4 .
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявника про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 20.02.2015 року по 09.10.2025 року.
Щодо вимоги заявниці про встановлення факту перебування на утриманні суд зазначає, що в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18 вказано, що для вирішення вимоги про встановлення факту перебування на утриманні, суду слід встановити чи перебувала заявниця на повному утриманні безвісно зниклої особи, а повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги годувальника. Якщо крім допомоги, що надавалася безвісно відсутнім військовослужбовцем, заявниця мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.
Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні суду необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
У цій справі встановлено на підставі належних та допустимих доказів, що заявниця є опікуном дитини з інвалідністю та єдиним її доходом є державна соціальна допомога (відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 06.03.2026) та основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку ОСОБА_3 .
Таким чином, у судовому засіданні обставини викладені в заяві про встановлення факту перебування на утриманні знайшли своє підтвердження.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та факт перебування на утриманні у зниклого безвісти військовослужбовця необхідний заявниці, як для комунікації з органами військового управління, так і для ініціювання виплат належних грошових допомог та отримання соціальних виплат відповідно до чинного законодавства.
За таких обставин заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 265-268, 352-353 ЦПК України, суд

УХВЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, факту перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який зник безвісти 09 жовтня 2025 року, проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з 20 лютого 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_9 . 

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , перебувала на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 20 лютого 2015 року по 09 жовтня 2025 року.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 

Заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, ЄДРПОУ: 13844159, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1. 

Суддя  З.М.Сухаревич