КРИНИЧАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

Справа № 178/1273/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року суддя Криничанського районного суду Дніпропетровської області Лісняк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
за ч. 5 ст. 126 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В : 
11.05.2026 року о 16 год. 40 хв. в с.Світлогірське по вул.Сонячна, 31Г, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21070 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, правопорушення вчинене повторно протягом року.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не надав.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Причетність  ОСОБА_1  до скоєного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161. Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 663385 від 11.05.2026 р., який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП і де викладено обставини скоєння адміністративного правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ті обставини, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, суд приходить до висновку про застосування до  ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
Керуючись ст.ст. 40-1, ч.5 ст. 126 ст. 284 КУпАП суддя, 
П О С Т А Н О В И В: 
Накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Стягнути з ОСОБА_1 665,60 грн. судового збору на користь держави. 
Протягом 10 днів з дня її винесення постанова може бути оскаржена через Криничанський районний суд Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду. 

Суддя:	  	В.  В.  Лісняк