ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 травня 2026 року 	Справа № 280/1454/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПКН АЛКО 2023» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:
20 лютого 2026 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПКН АЛКО 2023» (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі – відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення – рішення від 02.10.2025 №0000169040901, №0000169050901 та №0000168910901.
Ухвалою суду від 11.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що контролюючим органом протиправно призначено та проведено перевірку позивача. Так, зазначено, що зі спірного наказу неможливо взагалі ідентифікувати конкретні обставини податкового правопорушення, які були підставою для прийняття наказу та проведення фактичної перевірки. Також, представник вказував на те, що лист ДПС України адресований ГУ ДПС у Запорізькій області не може бути підставою для призначення та проведення перевірки, оскільки є лише внутрішньою кореспонденцією контролюючих органів. Позивач зазначає, що на момент видання наказу у керівника податкового органу були відсутні об`єктивні та перевірені підстави для прийняття наказу про призначення перевірки. Також, позивач посилався на те, що доводи відповідача про не надання документів, є безпідставними, оскільки на адресу контролюючого органу засобами поштового зв`язку було направлено документи первинного бухгалтерського обліку, які не були враховані під час прийняття рішень. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач проси задовольнити позовні вимоги.
Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що контролюючим органом у встановленому порядку призначено та проведено фактичні перевірки позивача, за результатами яких встановлено факти роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії. У зв`язку із чим управлінням контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Кіровоградській області, у встановлений законодавством термін, застосовані до ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» ППР від 02.10.2025 №0000169040901 на суму штрафної санкції 24 000,00 грн., від 02.10.2025 №0000169050901 на суму штрафної санкції 34 110,70 грн., та від 02.10.2025 №0000168910901 на суму штрафної санкції 24 000,00 гривень. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що працівниками відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Кіровоградській області, на підставі наказів ГУ ДПС у Кіровоградській області від 18.08.2025 №№1325, 1327 та 1324, проведено фактичні перевірки господарських об`єктів – магазинів-кафе, в яких здійснює господарську діяльність ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023».
За результатами фактичної перевірки, які оформлені Актом фактичної перевірки №13944/11/28/РРО/45052623 від 28.08.2025, зокрема встановлено, здійснення ТОВ "ЛПКН АЛКО 2023" в магазині-кафе за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Новомиргород, вул. Соборності, 105/40, роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, а саме: ПРРО (ф.н. №4000740931) було перереєстровано на даний господарський об`єкт 11.01.2024 року, а термін дії ліцензії – з 26.01.2024 року, при цьому, згідно баз даних СОД РРО, в період з 11.01.2024 по 25.01.2024 через вищезазначений ПРРО здійснювався продаж алкогольних напоїв на загальну суму 17055,35 грн.
За результатами фактичної перевірки, які оформлені Актом фактичної перевірки №13973/11/28/РРО/45052623 від 28.08.2025, зокрема встановлено, що ТОВ "ЛПКН АЛКО 2023" діяльність, за адресою: м. Кропивницький, вул. Кільцева, буд. Кінцева зупинка маршруту 103, розпочало з 07.04.2025 року (дата перереєстрації ПРРО фіск. №4000726506). Термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за вказаною адресою з 18.04.2025 року, при цьому згідно електронних копій фіскальних чеків, які надходять на сервер ДПС України та зберігаються в системі СОД РРО встановлено, що в період з 07.04.2025 по 11.04.2025 за вказаною адресою підприємство здійснювало роздрібну торгівлю алкогольними напоями на загальну суму 2821,51 гривень. 
За результатами фактичної перевірки, які оформлені Актом фактичної перевірки №14015/11/28/РРО/45052623 від 29.08.2025, зокрема встановлено, здійснення ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» в магазині-кафе за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, м.Олександрія, вул. Братська, біля житл.буд.30, роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, а саме: ПРРО (ф.н.4000460411) перереєстровано на ГО 09.07.2025, а термін дії ліцензії – з 04.08.2025, при цьому, в період з 11.07.2025 по 03.08.2025 через вищезазначений ПРРО здійснювався продаж алкогольних напоїв на загальну суму 1309,70 гривень.
На підставі висновків Акту перевірки від 28.08.2025 №13973/11/28/РРО/45052623, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення – рішення №0000169040901 від 02.10.2025, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 24000,00 грн.
Також, на підставі висновків Акту перевірки від 28.08.2025 №13944/11/28/РРО/45052623, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення – рішення №0000169050901 від 02.10.2025, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 34110,70 грн.
Крім того, на підставі висновків Акту перевірки від 28.08.2025 №14015/11/28/РРО/45052623, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення – рішення №0000169050901 від 02.10.2025, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 24000,00 грн.
Не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень – рішень, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до ДПС України.
Рішеннями ДПС України від 24.12.2025 №36525/6/99-00-06-03-02-06, №36524/99-00-06-03-02-06 та №36523/6/99-00-06-03-02-06 скарги позивача залишено без задоволення, а спірні податкові повідомлення – рішення – без змін.
Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень – рішень, звернувся з даним позовом до суду.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Щодо дотримання контролюючим органом порядку проведення фактичної перевірки, суд зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені статтями 75, 80, 81 ПК України.
За змістом абзацу 1 пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Стаття 80 ПК України унормовує порядок проведення фактичної перевірки.
Так, відповідно до приписів пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Пунктом 80.2 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Проаналізувавши зміст норм п.80.2 ст.80, п.81.1 ст.81 ПК України у сукупності Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював у своїй постанові від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23 таку правову позицію з тлумачення положень пп.80.2.2 зазначених пункту й статті Кодексу: «…єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.
Відповідно, саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.
Підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України містить перелік сфер об`єктів податкового контрою, інформація про можливі порушення в яких має бути перевірена на предмет її підтвердження/спростування, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Застосована законодавцем у цій нормі конструкція щодо наявної/отриманої інформації - «яка свідчить про можливі порушення» - дає підстави для висновку, що вона має вказувати саме на можливі порушення платником податків законодавства у визначеній сфері, тобто ті ймовірні, засновані на обґрунтованих припущеннях, порушення, які підлягають перевірці на підставі цієї інформації.
Водночас аналіз абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.
Верховний Суд у складі Судової палати вважає, що аналіз підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме - наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки…».
Суд зазначає, що у даному випадку підставою для проведення перевірки слугувала податкова інформація, а саме лист ДПС України від 14.08.2025 №19993/7/99-00-07-03-02-07 зазначалось серед іншого про те, що за результатами вибіркового аналізу почекових даних ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» у СОД РРО виявлені факти продажу алкогольних напоїв, без відображення у фіскальних чеках обов`язкового реквізиту – цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку, та без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності…
За таких обставин, отримавши відповідну податкову інформацію, контролюючий орган мав право на проведення фактичної перевірки для підтвердження чи спростування отриманої податкової інформації.
Суд зазначає, що для визнання перевірки незаконною, наказ про призначення перевірки має містити суттєві недоліки, які виключають підстави для проведення перевірки, як такої. В даному випадку контролюючий орган мав у наявності достовірну інформацію, яка свідчила про те, що позивачем можливо допускається порушення вимог чинного законодавства, що знайшло своє підтвердження в ході проведення перевірки.
Посилання позивача на те, що контролюючим органом не було розглянуто його заперечення на акт перевірки не відповідають дійсності, оскільки такі заперечення були залишені контролюючим органом без розгляду. 
Щодо виявлених порушень, суд зазначає наступне.
Суд зазначає, що Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України (далі – Закон №3817-ІХ).
Відповідно до п.40 ч.1 ст.1 Закону №3817-ІХ, ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності.
Згідно пункту 53 частини 1 статті 1 Закону №3817-ІХ, надання ліцензії - надання суб`єкту господарювання права на провадження певного виду (кількох видів) господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про надання ліцензії на право провадження певного виду (кількох видів) господарської діяльності та внесення органом ліцензування відомостей про надану ліцензію до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, або Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, а в передбачених цим Законом випадках - також шляхом набуття такого права автоматично.
Відповідно до ч.7 ст.16 Закону №3817-ІХ, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), а для малих виробників виноробної продукції - алкогольними напоями без додавання спирту (вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), у тому числі через мережу Інтернет, може здійснюватися суб`єктами господарювання, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Згідно ч.8 ст.16 Закону №3817-ІХ, суб`єкти господарювання, які отримали ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, мають право реалізовувати сидр та перрі (без додавання спирту) без отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі сидром та перрі (без додавання спирту).
Відповідно до ч.3 ст.41 Закону №3817-ІХ на кожний вид господарської діяльності надається окрема ліцензія, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно ч.6 ст.41 Закону №3817-ІХ, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним надаються та їхня дія припиняється органами ліцензування - територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Пунктом 13 частини 2 статті 73 Закону №3817-ІХ передбачено, що до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: оптова або роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності відповідної ліцензії (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
Під час проведення перевірок контролюючим органом було встановлено здійснення ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» в магазині-кафе за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м.Новомиргород, вул.Соборності, 105/40, роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, а саме через ПРРО (ф.н. №4000740931) було перереєстровано на даний господарський об`єкт 11.01.2024, а термін дії ліцензії – з 26.01.2024, при цьому, згідно баз даних СОД РРО, в період з 11.01.2024 по 25.01.2024 через вищезазначений ПРРО здійснювався продаж алкогольних напоїв на загальну суму 17055,35 грн.;
Також, встановлено, що ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» за адресою: м. Кропивницький, вул. Кільцева, буд. Кінцева зупинка маршруту 103, діяльність розпочало з 07.04.2025 (дата перереєстрації ПРРО фіск. №4000726506). Термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за вказаною адресою з 18.04.2025, при цьому згідно електронних копій фіскальних чеків, які надходять на сервер ДПС України та зберігаються в системі СОД РРО встановлено, що в період з 07.04.2025 по 11.04.2025 за вказаною адресою підприємство здійснювало роздрібну торгівлю алкогольними напоями на загальну суму 2821,51 гривень.
Крім того, контролюючим органом встановлено здійснення ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» в магазині-кафе за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, м.Олександрія, вул.Братська, біля житл. буд.30, роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, а саме: ПРРО (ф.н.4000460411) перереєстровано на господарський об`єкт 09.07.2025, а термін дії ліцензії – з 04.08.2025, при цьому, в період з 11.07.2025 по 03.08.2025 через вищезазначений ПРРО здійснювався продаж алкогольних напоїв на загальну суму 1309,70 гривень. 
Зазначені обставини позивачем не спростовано та доказів протилежного суду не надано.
При цьому, суд зазначає, що контролюючий орган правомірно використав під час перевірки інформацію яка міститься в СОД РРО.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
За результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що відповідач під час прийняття оскаржуваних рішень діяв обґрунтовано та з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийнятті рішень.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПКН АЛКО 2023».
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати на користь позивача не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПКН АЛКО 2023» (69060, м.Запоріжжя, вул.Молочна, 71, код ЄДРПОУ 45052623) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м.Кропивницький, вул.Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ 43995486) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова