Справа № 758/18773/25 
Категорія 36 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)

04 березня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Войтенко Т. В.,
за участю секретаря судового засідання - Крупина Ю. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2025р. позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування витрат в порядку регресу, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 лютого 2025 року близько о 01 годині 40 хвилин по просп. Голосіївському, 61, в Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів : «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та «Renault» номерний знак НОМЕР_2 , який належить Департаменту патрульної поліції » , яким керував ОСОБА_3 .
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 квітня 2025 року у справі №752/5657/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850,00 грн.
Позивач зазначив, що на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Оскільки на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування, з метою відшкодування збитків та на виконання вимог статті 45 та статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», представник потерпілого Департаменту патрульної поліції - Поліщук В.М. звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. За результатами звернення представника потерпілого та розгляду його заяви позивачем було відкрито регресну справу 117758.
Позивач зазначає, що було складено Звіт про оцінку транспортного засобу - автомобіля «Renault», відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складає 115 756,60 грн.
У позовній заяві позивач вказує, що відповідно до наказу від 21.05.2025р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди потерпілому Департаменту патрульній поліції на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_4 в загальному розмірі 115 756,60 грн. Для визначення розміру шкоди позивачем були понесені додаткові витрати у розмірі 2050,00грн.
Отже, загальний розмір витрат МТСБУ складає: 117 806 (сто сімнадцять тисяч вісімсот шість) грн. 60 коп. 
Посилаючись на те, що МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та відповідно до ст.ст.1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України та ст.37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право регресної вимоги до винуватця ДТП, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить у судовому порядку стягнути на свою користь з відповідача 117 806,60 грн. сплаченого майнового відшкодування та 3028,00 грн. судового збору.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив судове засідання провести за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, своїм правом щодо направлення відзиву на позовну заяву не скористався. 
Суд вважає, що по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).
Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 25 лютого 2025 року близько о 01 годині 40 хвилин по просп. Голосіївському,61 в м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_1 . Перед зміною напрямку руху, перетнувши дорожню розмітку 1.3, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, водію транспортного засобу «Renault» номерний знак НОМЕР_3 , який рухався з увімкненими проблисковими маячками та здійснював розворот через службову необхідність, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.3б, 10.1, 11.4 ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/5657/25 від 07 квітня 2025р. ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У постанові від 11 грудня 2019р. у справі №320/4938/17 Верховний Суд наголосив, що преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники, не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.
Отже, постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025р. доводиться вина відповідача ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
Зважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність на момент ДТП ОСОБА_1 застрахована не була, представник власник пошкодженого автомобіля «Renault» номерний знак НОМЕР_3 Поліщук В.М. звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної у зв`язку з пошкодженням автомобіля.
За результатами звернення представника потерпілого та розгляду його заяви позивачем МТСБ було відкрито регресну справи №117758. 
Відповідно до часини 2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду.
Зважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, у МТСБ виник обов`язок відшкодувати потерпілим заподіяну відповідачем шкоду. 
Відповідно до ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: 1) відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 2) евакуацією (доставкою) транспортного засобу в межах 150 кілометрів (якщо інша відстань не погоджена між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою) від місця дорожньо-транспортної пригоди на території України до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки на території України, або до місця здійснення відновлювального ремонту на території України, а також від місця проживання потерпілої особи або місця стоянки на території України до місця здійснення відновлювального ремонту на території України; 3) оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати.
Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті.
Відповідно до ч. 3 ст.27 цього Закону вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає:
1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту;
2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого пунктом 1 цієї частини.
Згідно зі ст. 43 Закону, МТСБУ рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому.
Позивач на виконання вимог ст. 43 Закону, на підставі довідки №1 від 13.05.2025 року та Наказу №3.1/16159 від 21.05.2025 р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих прийняв рішення про відшкодування шкоди потерпілому Департаменту патрульної поліції на рахунок ФОП ОСОБА_4 в загальному розмірі 115 756,60 грн. 
Для визначення розміру шкоди позивачем були понесені додаткові витрати у розмірі 2 050,00грн.
Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням оплати послуг з проведення експертизи, які підлягають відшкодуванню позивачу, складає 117 806, 60 грн.
У зв`язку з невідшкодуванням збитків відповідачем в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом, та його права підлягають захисту судовим рішенням.
За загальним правилом, закріпленим ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Така особа відповідно до приписів ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.
Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка її завдала, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Після сплати страхового відшкодування МТСБУ має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (ст. 37 названого Закону).
Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. 
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові №910/17324/19 від 12.10.2021 зазначає, що суб`єкт, до якого МТСБУ може заявити регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону №1961-IV (статті зазначені у попередній редакції Закону), є чітко визначеним. Коли МТСБУ виплатило відшкодування через те, що шкоду заподіяв транспортний засіб, власник (водій) якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (тобто, коли зробило виплату на підставі підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону №1961-IV), воно набуває право на регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону №1961-IV до власника чи водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, бо саме він відповідальний за невиконання обов`язку зі страхування своєї цивільно-правової відповідальності.
За таких обставин, на підставі ст. 1191 ЦК України та ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_2 повинен нести відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування перед позивачем, а відтак з нього підлягають стягненню на користь позивача у 117 806, 60 грн. на відшкодування шкоди в порядку регресу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3028,00 грн. судового збору.
На підставі викладеного, ст.ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК Украйни, суд-
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України 117806,60 грн. на відшкодування шкоди в порядку регресу та 3028,00 грн. судового збору, а всього сягнути 120 834,60 грн. (сто двадцять тисяч вісімсот тридцять чотири гривні 60 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (код ЄДРПОУ 21647131, м.Київ, Русанівський бульвар, 8)
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 .
Суддя 	Т. В. Войтенко