Справа № 161/26355/25
Провадження № 2/157/334/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

01 травня 2026 року	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області
у складі головуючого – судді Ходачинського Р.О.,
за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
05.02.2026 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , у якій позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 7239618 у розмірі 22757,76 грн, сплачений судовий збір 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до умов укладеного електронного договору № 7239618 про надання споживчого кредиту від 05.11.2023 року, від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відповідач отримав кредит у розмірі 4800 грн строком на 360 днів. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем кредитора та підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». У період з 05.11.2023 по 24.07.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 2149,20 грн, які спрямовані на оплату процентів за користування грошовими коштами.
Згідно з умовами договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25.07.2024 до ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі 13492,32 грн. За 97 календарних днів (26.07.2024 - 30.10.2024) в межах строку кредитного договору позивачем нараховано проценти в розмірі 9265,44 грн, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості за договором становить 22757,76 грн.
Ухвалою судді від 03.03.2026 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача Столітній М.М. у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути без участі позивача та його представника, не заперечив проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, 30.04.2026 від нього до суду надійшло клопотання у якому він просив розгляд справи провести без його участі.
Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми ЗУ «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що 05 листопада 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 7239618 про надання споживчого кредиту на умовах строковості, зворотності, платності (а.с. 84-89). Зазначений договір підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) С2215 і був надісланий на його номер мобільного телефону, про що свідчить п. 10 договору про надання споживчого кредиту – реквізити та підписи сторін. Цим же ідентифікатором відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту (а.с. 91-92).
Сума кредиту за договором склала 4800 грн (п. 1.3 договору), строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів (п. 1.4 договору). Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору (п. 1.5.1 договору), знижена процентна ставка 1,493 % в день та застосовується відповідно умов, передбачених у п. 1.5.2 договору. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 19652,26% річних (п. 1.7 договору). Орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 39187,20 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 38470,80 грн (п. 1.8 договору). 
Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Таким чином, в укладеному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки. Цей кредитний договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався.
На виконання зазначеного договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 05 листопада 2023 року було здійснено переказ коштів в сумі 4800 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 , що підтверджується повідомленнями ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» № 20240809-2.5 від 09.08.2024 (а.с. 38-41) та АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» від 26.03.2026 № БТ/Е-10292 (а.с. 118).
Суд вважає доведеним факт укладення договору про надання споживчого кредиту та виконання ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свого зобов`язання щодо надання позики у сумі 4800 грн.
У наданій позивачем картці обліку Договору (розрахунок заборгованості) за кредитним договором № 7239618 від 05.11.2023 визначено, що станом на 24.07.2024 боржник має заборгованість перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у розмірі 13492,32 грн, з яких 4800 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 8692,32 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 95-100). Із зазначеного розрахунку вбачається, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» нараховувались відсотки на заборгованість за кредитом за ставкою не більше 2,5% в день, тобто в розмірі, передбаченому умовами договору та чинним законодавством з огляду на вимоги ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (із змінами, які набули чинності 24.12.2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг») та ст. 58 Конституції України.

Щодо переходу права вимоги:
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
25 липня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (далі Фактор) та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі Клієнт) укладено Договір факторингу № 25.07/24-Ф (а.с. 47-51).
Згідно з п. 1.1. договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Права грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору. 
Відповідно до п. 1.2 перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з договором факторингу під правом вимоги розуміється права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) Заборгованостей з Боржників, які виникли на підставі кредитних договорів. 
Ціна Продажу за договором становить 1 265 594,18 грн (п. 3.3. договору факторингу). Фактор сплачує Клієнту 100% Ціни Продажу, передбаченої п.3.3. цього Договору, протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за реквізитами (п. 3.4 договору факторингу).
Згідно з актом прийому-передачі Документації за Договором Факторингу № 25.07/24-Ф від 25.07.2024 (а.с. 53 зворот), актом прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному виді за Договором Факторингу № 25.07/24-Ф від 25.07.2024 (а.с. 54 зворот), платіжними інструкціями в національній валюті від 29.07.2024 № 5537 (а.с. 65), № 5535 (а.с. 65 зворот), № 5536 (а.с. 66) та № 5534 (а.с. 65 зворот), Реєстром боржників від 25.07.2024 до Договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25.07.2024 року (а.с. 104-105), ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13492,32 грн, з яких: 4800 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 86926,32 грн - заборгованість за відсотками.
Договір факторингу та додатки до нього підписані його сторонами в електронному вигляді відповідно до п. 10.9 цього договору (а.с. 54, 55), що підтверджує укладення договору факторингу та перехід права вимоги від клієнта – ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до фактора – ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА».
Суд вважає, що копії договору факторингу, актів прийому-передачі документації за договором факторингу, прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному виді, платіжних інструкцій, реєстру боржників є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. 
Починаючи з 26 липня 2024 року до 30 жовтня 2024 року, відповідно до п. 1 договору № 7239618 від 05.11.2023, ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» здійснювало нарахування відсотків за користування кредитом в розмірі 1,99% в день, оскільки ОСОБА_1 і надалі не сплачував заборгованість. Нарахування підтверджується розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», згідно з яким за вказаний період нараховано відсотків на загальну суму 9265,44 грн (а.с. 101-102).
Суд вважає таке нарахування відсотків ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» безпідставним. Оскільки згідно з договором факторингу до Фактора перейшло право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованості з боржника, яка виникла на підставі кредитного договору, а не виникне після укладення договору факторингу. Подальше нарахування Фактором відсотків, тобто збільшення боргу, не передбачено умовами договору факторингу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Оскільки сума заборгованості відповідачки за договором № 7239618 про надання споживчого кредиту від 05.11.2024 підтверджена проведеним розрахунком, тому саме такий її розмір необхідно стягнути на корить позивача.

Щодо розподілу судових витрат:
Позивач ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов задоволено на 59,29 % (13492,32 х 100% : 22757,76), з відповідача підлягає стягненню на користь позивача частково сплачений ним судовий збір у розмірі 1436,24 грн (2662,40 грн х 59,29%).

Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копії договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 (а.с. 62-63), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 від 18.09.2020 (а.с. 78), заявки № 13720 від 17.11.2025 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 (а.с. 80-81), рахунку на оплату № 13720-16/12-2025 від 16.12.2025 (а.с. 94), акту № 13720 від 16.12.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 (а.с. 103), згідно з якими вартість послуг з надання правничої допомоги становить 10000 гривень.
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідачки, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною.
За таких обставин суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 10000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розумної необхідності судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, суд вважає розмір у сумі 5000 грн співмірним розміром витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 2964,50 грн (5000 грн х 59,29%).
Керуючись ст. 81, 89, 137, 141, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 526, 610, 625, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд
вирішив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 7239618 від 05.11.2023 у розмірі 13492 (тринадцять тисяч чотириста дев`яносто дві) гривні 32 коп.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» 1436 (одну тисячу чотириста тридцять шість) гривень 24 коп. судового збору та 2964 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) гривні 50 коп. витрат за надання професійної правничої допомоги.
Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2, код ЄДРПОУ 44559822.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . 

Повний текст рішення суду складений 06.05.2026. 

Суддя 	  	Роман ХОДАЧИНСЬКИЙ