Справа № 750/4322/26
Провадження № 2/750/2591/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
судді Косенка О.Д.,
секретар судових засідань – Суконнова В.М., 
за участі представника Позивача – ОСОБА_1 ,
Відповідача – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, - 

в с т а н о в и в:

10 квітня 2026 року адвокат Марченко Руслан Григорович в інтересах ОСОБА_3 (далі - позивач) через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначив, що сторони перебувають у шлюбі з 29 жовтня 2025 року, мають спільну доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя не склалося, через відсутність взаємопорозуміння та взаємоповаги, подружжя мають різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту, що ставало причиною сварок та непорозумінь у сім`ї, що у свою чергу негативно відображалися на психоемоційному стані їхньої доньки.
Крім того, як стверджує Позивач, значна вікова різниця між ними спричинила суттєву нерівність у відносинах між, яка з часом набула ознак психологічного та фізичного домінування з боку Відповідача. Після укладення шлюбу Відповідач почав чинити щодо неї домашнє насильство, що виявлялося у: систематичному психологічному тиску, приниженні, образах, залякуванні та контролі за її діями; фізичному насильстві - нанесенні тілесних ушкоджень та застосуванні фізичної сили; домінуванні над Позивачкою у вирішенні побутових, фінансових та особистих питань, що позбавляло її права вільно виражати власну волю. З огляду на вищевикладене, Позивач побоюється за власне життя та здоров`я, а також за життя і здоров`я малолітньої доньки. Вже тривалий проміжок часу кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб розпався та має лише формальний характер. 
Також просить стягнути з Відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. 
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 18 травня 2026 року.
У судовому засіданні представник Позивача адвокат Марченко Руслан Григорович позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні змісту позову. Крім того вказав, що з огляду на зазначені у позовній заяві обставини, Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки має обґрунтовані побоювання за своє та доньки фізичне і психологічне здоров`я у разі збереження прав і обов`язків, пов`язаних із фактом перебування у шлюбних відносинах з Відповідачем. Примирення між сторонами не можливе.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. Зокрема, зазначив, що сторони перебували у відносинах близько чотирьох з половиною років. У 2024 році у них народилася донька ОСОБА_5 . Одружилися у 2025 році. Наведені у позовній заяві обставини фізичного насильства та психологічного тиску у відношення Позивача не визнає. Зазначає, що з невідомих йому причин, ймовірно внаслідок стороннього впливу, близько 3 місяців тому Відповідач разом з донькою залишила місце їхнього спільного проживання, місце свого перебування на даний час не повідомляє. Після цього декілька разів спілкувалися по телефону, але взаєморозуміння сторони не знайшли, пропозиції матеріальної допомоги Позивач відхилила. До фактичного розлучення відносини між сторонами були нормальні, він неофіційно працював на будівництві, мав змогу забезпечити сім`ю. Офіційного місця роботи не має. Також Відповідач підтвердив факт свого перебування на обліку у КЛПЗ «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» у зв`язку з наркотичною залежністю. На даний час не вживає наркотичних засобів, проходить програму реабілітації. Розірвання шлюбу вважає передчасним, бажає з`ясувати причини фактичного розлучення сторін безпосередньо у Позивача, проте спілкування по телефону у них не складається, а зустрітися не має можливості, оскільки конкретного свого місця перебування Позивач не повідомляє. Згідно з долученими до матеріалів справи документами, на даний час Позивач перебуває у м. Львові.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
29 жовтня 2025 року між Позивачем та Відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про що складено відповідний актовий запис № 1013 (а.с. 9).
Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. 
Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З наданих Позивачем документів вбачається, що Відповідач — ОСОБА_2 перебуває на обліку у КЛПЗ «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» та постійно вживає психотропні (наркотичні) засоби, що виписані йому лікарем за медичним призначенням, що підтверджується копією листка призначень метадону (а.с.17).
Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України). Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України  при визначенні розміру аліментів суд враховує:  стан здоров`я та матеріальне становище дитини;  стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;  наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно із свідоцтвом про народження від 15.11.2024 серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 20).
Згідно з витягу з реєстру територіальної громади № 2026/005608782 та № 2024/013988835 ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою проживає і позивач (а.с. 14,15).
Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі, що передбачений законодавством та надано належні і допустимі докази щодо обставин, на яких ґрунтується така вимога суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на дитину підлягає задоволенню. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.
Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на відшкодування сплаченого судового збору за вимогу про розірвання шлюбу в сумі 1064 грн. 96 коп.
Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1331 грн. 20 коп., оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільняється від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 29 жовтня 2025 року Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис № 1013, – розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.04.2026.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1064 (одну тисячу шістдесят чотири) грн. 96 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн. 20 коп. судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя Олег КОСЕНКО