Справа № 450/700/20 
Провадження № 1-кп/450/316/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 286 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019140270001532 від 04.10.2019 відносно: 
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, українець, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, не являється особою з інвалідністю, військовозобов`язаний, має на утриманні малолітню доньку, працював на посаді водія в ЛКП “Шляхо-ремонтне підприємство Шевченківського району м. Львова”, військовослужбовець за мобілізацією, військова частина НОМЕР_1 посада водій господарчого відділення взводу матеріального забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону, звання солдат зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий
який обвинувачується в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України ,- 

ОСОБА_4 ,    ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт. Магерів, Жовківський район Львівська область, українець, громадянин України, з середньою освітою, не являється особою з інвалідністю, військовозобов`язаний, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, зареєстрований за адресою:   АДРЕСА_3 , проживає за. адресою: АДРЕСА_4 
який обвинувачується в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

сторони кримінального провадження:
прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
захисники обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 
потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 
представники потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 
цивільний позивач ОСОБА_15 
представники цивільних відповідачів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 

У С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 04 жовтня 2019 року, близько 16 год. 15 хв., керуючи вантажним автомобілем марки “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись ним по автодорозі “Львів-Шегині”, при проїзді її ділянки в районі 11 км. + 800 м., що в с. Зимна Вода, Пустомитівського району Львівської області, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, а саме: п.п. 1.5; 2.3 (б,д); 10.1; 10.4; ПДР України, тобто проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не реагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, рухаючись вказаною автодорогою в напрямку до м. Городок, зупинився в крайній лівій смузі для руху, щоб виконати маневр розвороту і в подальшому рухатись в напрямку до м. Львова, виконуючи маневр розвороту, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не надав переваги в русі зустрічному автобусу марки “БАЗ-А079.14” (маршрутне таксі № 140 сполученням Львів-Городок), реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався прямо в напрямку до м. Львова в крайній правій смузі для руху, виїхав на його смугу для руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів.
Внаслідок зіткнення транспортних засобів автобус марки “БАЗ-А079.14” (маршрутне таксі № 140 сполученням Львів-Городок), реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 в неконтрольованому стані виїхав на праве по ходу його руху узбіччя, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_18 , який йшов по узбіччю автодороги “Львів-Шегині” в напрямку до м. Городок.
В результаті наїзду пішохід ОСОБА_18 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої закритої черепно-мозкової травми із травматичним субарахноїдальним крововиливом, що призвело до набряку головного мозку та спричинило смерть останнього.
Крім цього, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажири автобуса марки “БАЗ-А079.14” (маршрутне таксі № 140 сполученням Львів-Городок), реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді рвано-забійних ран в ділянці правої вилиці та на спинці носа у вигляді рубців із слідами хірургічного ушивання, уламковий перелом виличної кістки і верхньої щелепи зі зміщенням фрагментів, перелом кісток носа, травму 2-ї гілки трійчастого нерва, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалого розладу здоров`я, ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани на задньо-зовнішній поверхні правого стегна, закритого перелому 7 ребра зліва, забій-надрив лівої легені, лівобічний пневмогемоторакс, закритий перелом 5 п`ясної кістки зі зміщенням фрагментів, забійну гематому правого стегна, множинні підшкірні гематоми нижніх кінцівок, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці загрози для життя на момент заподіяння.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження, тяжке тілесне ушкодження та смерть потерпілого тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Крім того, згідно обвинувального акту, орган досудового розслідування обвинувачує ОСОБА_4 в тому, що 04 жовтня 2019 року, близько 16 год. 15 хв., керуючи автобусом марки “БАЗ-А079.14” (маршрутне таксі № 140 сполученням Львів-Городок), реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухаючись ним по автодорозі “Львів-Шегині”, при проїзді її ділянки в районі 11 км. + 800 м., що в с. Зимна Вода, Пустомитівського району Львівської області, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, а саме: п.п. 1.5; 2.3 (б,д); 12.3; ПДР України, тобто проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не реагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, рухаючись вказаною авто дорогою в напрямку до м. Львова в крайній правій смузі для руху, у момент виникнення небезпеки для руху, у вигляді появи в його полі зору вантажного автомобіля марки “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який виконуючи маневр розвороту із смуги зустрічного руху, виїхав на його смугу для руху, відповідно вчасно не реагував на зміну дорожньої обстановки та не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості свого автомобіля аж до повної його зупинки, що у свою чергу призвело до зіткнення даних транспортних засобів.
Внаслідок зіткнення транспортних засобів автобус марки “БАЗ-А079.14” (маршрутне таксі № 140 сполученням Львів-Городок), реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 в неконтрольованому стані виїхав на праве по ходу його руху узбіччя, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_18 , який йшов по узбіччю автодороги “Львів-Шегині” в напрямку до м. Городок.
В результаті наїзду пішохід ОСОБА_18 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої закритої черепно-мозкової травми із травматичним субарахноїдальним крововиливом, що призвело до набряку головного мозку та спричинило смерть останнього.
Крім цього, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажири автобуса марки “БАЗ-А079.14” (маршрутне таксі № 140 сполученням Львів-Городок), реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді рвано-забійних ран в ділянці правої вилиці та на спинці носа у вигляді рубців із слідами хірургічного ушивання, уламковий перелом виличної кістки і верхньої щелепи зі зміщенням фрагментів, перелом кісток носа, травму 2-ї гілки трійчастого нерва, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалого розладу здоров`я, ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани на задньо-зовнішній поверхні правого стегна, закритого перелому 7 ребра зліва, забій-надрив лівої легені, лівобічний пневмогемоторакс, закритий перелом 5 п`ясної кістки зі зміщенням фрагментів, забійну гематому правого стегна, множинні підшкірні гематоми нижніх кінцівок, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці загрози для життя на момент заподіяння.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , органом досудового розслідування, кваліфіковано як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження, тяжке тілесне ушкодження та смерть потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину на початку судового розгляду, під час оголошення обвинувального акту визнавав частково, під час судового розгляду визнав повністю, та в судовому засіданні показав, що 04.10.2019 близько 16 год. 15 хв., керував вантажним автомобілем марки “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухався ним по автодорозі “Львів-Шегині”в напрямку м. Городок. При проїзді її ділянки в районі 11 км. + 800 м., що в с. Зимна Вода, Пустомитівського району Львівської області, він вирішив розвернутися та рухатись в напрямку м. Львова. З цією метою він зайняв ліву крайню смугу руху, під`їхав до розривчатої роздільної ліні, яка дозволяла виїхати на зустрічну смугу руху зупинився переконався, що своїм маневром він буде чинити перешкоди для інших учасників руху, розпочав розворот, а саме виїжджати на зустрічну смугу руху в напрямку м. Львова. Однак, не завершивши маневру відбулось зіткнення з маршрутним таксі, який рухався з м. Городок в крайній правій смузі до м. Львова.
Також обвинувачений ОСОБА_3 показав, що перед початком вказаного маневру він бачив вищевказаний маршрутне таксі, але вважав, що воно знаходиться на значній відставні від нього і він зможе завершити свій маневр розвороту.
Щиро шкодує у вчиненому, розкаюється просить його суворо не карати.
Також обвинувачений вказав, що спричинену ним матеріальну та моральну шкоду потерпілим ОСОБА_19 та ОСОБА_12 ним відшкодовано в повному об`ємі, про, що свідчать подані до суду відповідні заяви.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та в судовому засіданні показав, що 04 жовтня 2019 року, близько 16 год. 15 хв., він керував автобусом марки “БАЗ-А079.14” (маршрутне таксі № 140 сполученням Львів-Городок), реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухався ним по автодорозі “Львів-Шегині”. Так як він виконував маршрут до м. Львова, то в салоні автобусу знаходились пасажири. При проїзді її ділянки в районі 11 км. + 800 м., що в с. Зимна Вода, Пустомитівського району Львівської області він рухався з дозволеною швидкістю, яка дозволяла йому зреагувати на зміни які б відбулись на дорозі. В цей час він побачив, що автомобіль “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 виїхав на його смугу руху, а саме за декілька метрів до нього вказаний вантажний автомобіль виїхав зі зустрічної смуги руху на праву смугу руху по якій він рухався. Вказаний маневр вантажного автомобіля був для нього несподіваний. Для уникнення зіткнення він застосував екстрене гальмування, однак відстань яка залишилась між ним та автомобілем “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 була мала. В результат чого відбулось зіткнення його автобусу та вантажного автомобіля “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В наслідок зіткнення автобус викинуло на узбіччя.
Як йому стало відомо з часом, потерпілий ОСОБА_18 який від отриманих ушкоджень внаслідок наїзду на нього його автобуса помер, а інші потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_20 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження та тяжкі тілесні ушкодження, відповідно.
Вважає, що він не винен, так як перед зіткненням автомобілів, він рухався з дозволеною швидкістю і в нього не було можливості уникнути ДТП так вантажний автомобіль раптово виїхав на його смугу руху не залишивши йому можливості уникнути зіткнення.
Просить його виправдати.

В підтвердження пред`явленого обвинувачення прокурором суду надано наступні докази, а саме:

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 показав, що ОСОБА_18 був його батьком. Про обставини ДТП яка мала місце 04.10.2019, під час якої загинув ОСОБА_18 йому відомо лише зі слів працівників правоохоронних органів.
Також він вважає, що протиправними діями обвинувачених, внаслідок яких загинув його батько, йому спричинено моральну шкоду, яку він просить стягнути з роботодавців, з якими обвинувачені перебували в трудових відносинах. 

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_21 , показала, що 05.10.2019 вона була пасажиром маршрутного таксі № 140 сполученням Львів-Городок. Вказаним автобусом вони рухались автодорогою “Львів-Шегині” в напрямку до м. Львова.
Як відбулось ДТП, тобто обставини події, вона не бачила, однак внаслідок зіткнення автобуса “БАЗ-А079.14” д.р.н. НОМЕР_3 , в якому вона їхала, з автомобілем “МАЗ-5551” д.р.н. НОМЕР_2 вона отримала ряд тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.
Також потерпіла в показала, що перед зіткненням вказаних автомобілів, водій ОСОБА_22 який керував маршрутним таксі, перевищував дозволену швидкість. До даного висновку вона прийшла по свої відчуття, коли перебувала в салоні автобуса.
Також потерпіла вважає, що їй спричинено моральну шкоду, матеріальну шкоду понесену за лікування, а також судові витрати за залучення адвоката, які просила стягнути з роботодавців обвинувачених та страхових компаній в яких була застрахована цивільно-правова відповідальність.
В подальшому потерпіла в судовому засіданні заявила, що обвинуваченим ОСОБА_3 повністю відшкодовано їй моральну шкоду, а тому просить закрити провадження в частині відшкодування моральної шкоди на її користь з боку ЛКП «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» 

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.10.2019, схеми до нього та фототаблиці огляд проводився на ділянці автодороги «Львів - Шегіні» 11 км. + 800 м. . На смузі руху вказаної автодороги знаходились автобус “БАЗ-А079.14” (маршрутне таксі № 140 сполученням Львів-Городок), реєстраційний номер НОМЕР_3 , та на узбіччі вказаної ділянку дороги та вантажний автомобіль “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , також в ньому відображено розмітку, дорожні знаки щодо організації руху на вказаній ділянці дороги, а також слідові інформації залишена транспортними засобами підчас ДТП.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 109/19 від 01.11.2019, потерпілий ОСОБА_23 отримав ряд тілесних ушкоджень, в тому числі і тяжкі тілесні ушкодження, які були небезпечні для життя у момент спричинення та призвели до його смерті та перебувають в прямому причинному зв`язку із її настанням. Всі виявлені тілесні ушкодження могли утворитися 04.10.2019 від контакту з виступаючими частинами автофургону з послідуючим падінням на тверде дорожнє покриття.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №244/19 від 13.11.2019 потерпіла ОСОБА_10 отримала ряд тілесних ушкоджень, в тому числі і тілесні ушкодження середньої тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я. Вказані ушкодження могли утворитися 04.10.2019 від контакту з виступаючими частинами салону автобуса, який рухався, при зіткненні його з перешкодою.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №27/2020 від 14.02.2020 потерпілий ОСОБА_11 отримав ряд тілесних ушкоджень, в тому числі і тяжкі тілесні ушкодження. Вказані ушкодження могли утворитися 04.10.2019 від дії тупих предметів, якими могли бути удари об виступаючі частини салону автомобіля під час ДТП.

Згідно висновку експерта №1/1394 від 14.01.2020 згідно з яким всі системи автомобіля “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме гальмівна система, рульова система, зовнішнього освітлення, перебували в несправному стані. Пошкодження, що призвели до несправності вказаних систем утворились під час ДТП.

Згідно висновку експерта №1/1395 від 14.01.2020 згідно з яким всі системи автомобіля “БАЗ-А079.14” реєстраційний номер НОМЕР_3 , а саме гальмівна система, рульова система, зовнішнього освітлення, перебували в несправному стані. Пошкодження, що призвели до несправності вказаних систем утворились під час ДТП.

Згідно висновку експерта №1/1393 від 15.01.2020 в даній ДТП мало місце перехресне зіткнення транспортних засобів, і поздовжні осі автобуса “БАЗ-А079.14” реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіля “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 в початковий момент зіткнення знаходились під кутом 110+5 градусів.
Зіткнення автобуса “БАЗ-А079.14” реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіля “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 відбулося на правій смузі руху відносно напрямку до м. Львова, в районі зафіксованої зони осипу ґрунту, на ділянці, що передує початку перелому гальмування автобуса.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 30.01.2020 проведений зі свідком ОСОБА_24 , який показав, що він був свідком ДТП яка мала місце 04.10.2019 ділянці автодороги «Львів - Шегіні» 11 км. + 800 м. Свідок розказав та показав на місці яким чином відбулась ДТП. Також свідок показав механізм розвитку вказаної ДТП. 
Під час даної слідчої дії органом досудового розслідування зафіксовано час вчинення маневру автомобілем “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зі слів свідка ОСОБА_24 .
Що стосується допиту свідка ОСОБА_24 то суд неодноразово викликав останнього в судові засідання, однак останній на виклики не з`являвся про причини своєї неявки суд не повідомляв. В зв`язку з цим судом за клопотаннями прокурора неодноразово до свідка ОСОБА_24 застосовано приводи. Однак, свідок ОСОБА_24 до суду доставлений не був. 

Згідно протоколу слідчого експерименту від 30.01.2020 проведений з ОСОБА_3 , який розказав та показав на місці яким чином відбулась ДТП 04.10.2019 ділянці автодороги «Львів - Шегіні» 11 км. + 800 м.. Також ОСОБА_3 показав механізм розвитку вказаної ДТП.
Під час даної слідчої дії органом досудового розслідування зафіксовано час вчинення маневру автомобілем “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 зі слів ОСОБА_3 ..

Згідно протоколу слідчого експерименту від 30.01.2020 проведений з ОСОБА_4 , який розказав та показав на місці яким чином відбулась ДТП 04.10.2019 ділянці автодороги «Львів - Шегіні» 11 км. + 800 м.. Також ОСОБА_4 показав механізм розвитку вказаної ДТП.
Під час даної слідчої дії органом досудового розслідування зафіксовано відстань від автобуса “БАЗ-А079.14” реєстраційний номер НОМЕР_3 до автомобіля “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 який розпочав маневр розвороту.

Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.10.2019 згідно з якою автомобіль “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовим доказом.

Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.10.2019 згідно з якою автобуса “БАЗ-А079.14” реєстраційний номер НОМЕР_3 визнано речовим доказом.

Згідно висновку експерта №15/2/199 від 17.02.2020 в даній дорожній ситуації, при заданих в постанові про призначення експертизи вихідних даних, водій автомобіля марки «МАЗ-5551» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами п.п. 10.1. та 10.4. чинних Правил дорожнього руху.
В даній дорожній ситуації, при заданих в постанові про призначення експертизи вихідних даних, водій автобуса марки «БАЗ-А079» р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 повинен був керуватись технічними вимогами п. 12.3. чинних Правил дорожнього руху.
В даній дорожній ситуації, при заданих слідством в постанові про призначення експертизи вихідних даних, у водія автомобіля марки «МАЗ-5551» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 була технічна можливість уникнути (попередити) настання даної дорожньо-транспортної пригоди, ця можливість для нього обумовлювалася дотриманням вимог п.п. 10.1. та 10.4. Правил дорожнього руху, для чого завад технічного характеру у нього не було
Варіант №1 (показання водія ОСОБА_3 ) та варіант № 2 (показання свідка ОСОБА_24 )
З технічної точки зору, при заданих вихідних даних у їх варіанті №1 (показання водія ОСОБА_3 ) та варіанті № 2 (показання свідка ОСОБА_24 ), в даній дорожній обстановці у водія ОСОБА_4 була технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем марки «МАЗ-5551» р.н. НОМЕР_2 (попередити настання даної ДТП), шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування свого автобуса марки «БАЗ-А079» р.н. НОМЕР_3 , з заданого моменту виникнення небезпеки для руху.
Варіант №3 (показання водія ОСОБА_4 )
З технічної точки зору, при заданих вихідних даних у їх варіанті №3 (показання водія ОСОБА_4 ), в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем марки «МАЗ-5551» р.н. НОМЕР_2 (попередити настання даної ДТП), шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування свого автобуса марки «БАЗ-А079» р.н. НОМЕР_3 , з заданого моменту виникнення небезпеки для руху.
Варіант №1 (показання водія ОСОБА_3 ) та варіант № 2 (показання свідка ОСОБА_24 )
З технічної точки зору, при заданих слідством в постанові про призначення експертизи вихідних даних у їх варіанті №1 (показання водія ОСОБА_3 ) та варіанті № 2 (показання свідка ОСОБА_24 ), причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стала, як суперечність дій водія автомобіля марки «МАЗ-5551» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 технічним вимогам п.п. 10.1. та 10.4. чинних Правил дорожнього руху, так і суперечність дій водія автобуса марки «БАЗ-А079» р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 технічним вимогам п. 12.3. чинних Правил дорожнього руху.
Варіант №3 (показання водія ОСОБА_4 )
З технічної точки зору, при заданих слідством в постанові про призначення експертизи вихідних даних у їх варіанті №3 (показання водія ОСОБА_4 ), причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стала суперечність дій водія автомобіля марки «МАЗ-5551» р.н. НОМЕР_2 ,

Після дослідження доказів представлених прокурором, захистом обвинуваченого ОСОБА_4 представлено суду наступні докази захисту, а саме 

Клопотання адвоката ОСОБА_9 до органу досудового слідства про призначення та проведення транспортно-трасологічної експертизи, щодо перевірки технічної спроможності показів ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_24 , так як досудове слідство їхні покази не були перевірено.
Згідно постанови про відмову в задоволенні клопотання від 20.02.2020 слідчим СВ ВП Пустомитівського ВП ГУНПУ у Львівській області відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про призначення транспортно-трасологічної експертизи, так як комплекс слідчих (розшукових) дій та проведених експертиз є достатнім для встановлення істини у кримінальному провадженні та прийняття законного рішення.

Заяву адвоката ОСОБА_9 на ім`я директора ЛНДІСЕ про проведення комплексної судової транспортно-трасологічної експертизи т судової авто технічної експертизи обставин ДТП.
За результатами розгляду даної заяви було надано наступні висновки експертів:

Висновок експерта №1370 від 11.09.2020 за результатами транспортно-трасологічної експертизи по матеріалах кримінального провадження №12019140270001532 (450/700/20), проведеної за заявою адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_4 .
Згідно даного висновку місце зіткнення автобуса БАЗ А079.14 р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 з автомобілем МАЗ-5551 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , розташоване на правій (першій) смузі, в напрямку руху до м. Львів (смузі руху автобуса БАЗ А079.14 р.н. НОМЕР_3 ), на ділянці розташування «осипу ґрунту» коли автобус був розташований в межах «сліду гальмування», або на траєкторії його розвитку, тобто під кутом біля 10° до повздовжніх елементів проїзної частини дороги, який розкривається ліворуч відносно напрямку руху до м. Львів.
Встановити при цьому, особливості метричного розташування транспортних засобів в первинний момент зіткнення відносно елементів проїзної частини дороги не видається можливим з причин відсутності на місці події фіксації необхідного і достатнього комплексу слідових даних, які б свідчили про це.
В момент первинного контактування під час ДТП, і автобус БАЗ А079.14 р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , і автомобіль МАЗ-5551 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 знаходились в стані руху.
З технічної точки зору, показання водія автомобіля МАЗ-5551 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , щодо обставин ДТП в частині розташування місця зіткнення автобуса БАЗ А079.14 р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 з автомобілем МАЗ-5551 р.н. НОМЕР_2 під його керуванням відносно елементів проїзної частини дороги є технічно спроможними і такими, що відповідають встановленому місцю зіткнення.
З технічної точки зору, показання водія автомобіля МАЗ-5551 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , щодо обставин ДТП в частині механізму контактування транспортних засобів є технічно неспроможними і такими, що суперечать об`єктивним слідовим даним, що були зафіксовані на ділянці ДТП, кінцевому розташуванню транспортних засобів та встановленому механізму контактування автобуса і автомобіля.
З технічної точки зору, показання свідка ОСОБА_24 щодо обставин ДТП в частині розташування місця зіткнення автобуса БАЗ А079.14 р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 з автомобілем МАЗ-5551 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 відносно елементів проїзної частини дороги є технічно спроможними і такими, що відповідають встановленому місцю зіткнення.
З технічної точки зору, показання свідка ОСОБА_24 щодо обставин ДТП в частині механізму контактування транспортних засобів є технічно неспроможними і такими, що суперечать об`єктивним слідовим даним, що були зафіксовані на ділянці ДТП, кінцевому розташуванню транспортних засобів та встановленому механізму контактування автобуса і автомобіля.
З технічної точки зору, показання водія автобуса «БАЗ-А079.14» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_4 , щодо обставин ДТП в частині,розташування місця зіткнення автобуса БАЗ А079.14 р.н. НОМЕР_3 під його керуванням з автомобілем МАЗ-5551 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , а також механізму контактування транспортних засобів є технічно спроможними і такими, що відповідають встановленому місцю зіткнення та механізму контактування автобуса і автомобіля.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової авто технічної експертизи по кримінальному провадженню №12019140270001532 (450/700/20), проведеної за заявою адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_4 .
Враховуючи результати транспортно-трасологічних досліджень в момент зіткнення швидкість руху автомобіля «МАЗ-5551», номерний знак НОМЕР_2 , могла становити біля 27км/год, а автобуса «БАЗ-А079.14», номерний знак НОМЕР_3 , біля 51...52 км/год.
У дорожній ситуації, яка вбачається згідно показів ОСОБА_4 , причиною ДТА, з технічної точки зору, стали ті обставини, що водій автомобіля МАЗ-5551 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , виконуючи маневр лівого повороту (розвороту), виїхав на смугу руху зустрічного автобуса «БАЗ-А079.14» р.н. НОМЕР_3 на такій відстані до нього, при якій водій ОСОБА_4 вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування гальмування, діючи відповідно до вимог ПДР.

За клопотанням прокурора судом було допитано судового експерта ОСОБА_25 , який надав висновок експерта №1371 від 23.11.2020, який в судовому засіданні роз`яснив та підтримав свій висновок.
Допитати судового експерта ОСОБА_26 з метою роз`яснення висновку експерта №1370 від 11.09.2020 не представилось можливим в зв`язку з мобілізацію його до лав ЗСУ.

За клопотанням прокурора судом призначено комплексну судову транспортно-трасологічну та авто-технічну експертизу механізму та обставин ДТП.

Згідно висновку експерта №1108/23-22 від 26.01.2024 за результатами проведення комплексної транспортно-трасологічної та атотехнічної експертизи у кримінальному провадженні №12019140270001532, встановлено, що показання водіїв ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_24 , наданих ними під час слідчого експерименту за їх участю суперечать висновкам транспортно-трасологічних експертиз в частині особливостей зіткнення транспортних засобів;
показання водія ОСОБА_4 наданих ним під час проведення за його участю слідчого експерименту не суперечать висновкам транспортно-трасологічних експертиз.
Комплекс показань водія автомобіля МАЗ-5551 ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_24 , наданих останніми під час проведення слідчого експерименту 30 січня 2020 року в частині «транспортно-трасологічних особливостей зіткнення з урахуванням висновків судових транспортно-трасологічних експертиз» про те, що автомобіль МАЗ-5551 в момент зіткнення перебував у нерухомому стані не є спроможним, з технічної точки зору.
Комплекс показань водія автобуса БАЗ-А079.14 д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_4 в частині «транспортно-трасологічних особливостей зіткнення з урахуванням висновків судових транспортно-трасологічних експертиз» про те, що автомобіль МАЗ-5551 д.н.з. НОМЕР_2 в момент зіткнення перебував у рухомому стані є спроможним, з технічної точки зору.
У даній дорожній обстановці, водій вантажного автомобіля МАЗ-5551 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.10 (в частині визначення терміну «дати дорогу»), 9.2(6), 9.4, 10.1, 10.4 ПДР України, зміст яких наведений у п. 4 дослідницької частини цього Висновку.
У даній дорожній обстановці, водій автобуса БАЗ-А079.14 д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_4 , з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.10 (в частині визначення терміну небезпека для руху), 12.3, 12.4 ПДР України.
У даній дорожній обстановці, приймаючи до уваги механізм розвитку пригоди, в якому у момент зіткнення вантажний автомобіль МАЗ-5551 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія автобуса ОСОБА_3 перебував у русі, наявність технічної можливості у водія вказаного автомобіля уникнути зіткнення з автобусом БАЗ-А079.14 д.н.з. НОМЕР_3 полягає у належному виконанні ним вимог п.п 10.1, 10.4 ПДР України, для чого у останнього не було перешкод технічного характеру.
Приймаючи до уваги механізм розвитку пригоди, в якому у момент зіткнення вантажний автомобіль МАЗ-5551 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія автобуса ОСОБА_3 перебував у русі, причиною настання досліджуваної пригоди, з технічної точки зору, слід вважати невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п.п. 10.1, 10.4 ПДР України
З урахуванням висновків проведених транспортно-трасологічних експертиз, експерт прийшов до висновку про те, що у момент зіткнення вантажний автомобіль МАЗ 5551 д.н.з. НОМЕР_2 перебував у рухомому стані.

Що стосується обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України суд вважає, що аналіз перерахованих вище доказів на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, досліджених у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінальних проваджень, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, та враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів вичерпано і не пропонувалось стороною обвинувачення, суд приходить до мотивованого висновку. 

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 ч. 2 ст. 286 КК України є правильною так як ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тяжкі тілесні ушкодження потерпілому та середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій.

За вчинене даного злочину обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає, щире каяття, відшкодування спричиненої шкоди, перебування на утриманні неповнолітньої дитини.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведені обставини, та те, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, вчинив тяжкий злочин з необережності, спричинену шкоду відшкодував, є учасником бойових дій, проходить військову службу у ЗСУ під час мобілізації, позицію потерпілих, які просять обвинуваченому суворо не карати, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, з застосуванням вимог ст. 75 КК України. 
Крім того, суд вважає, що з наведених вище обставин та в зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 військовослужбовець за мобілізацією, військова частина НОМЕР_1 на посада водій господарчого відділення взводу матеріального забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону, транспортний засіб використовує для виконання бойових завдань до останнього не слід застосовувати додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати всіма видами транспорту на певний строк.
Суд вважає, що таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Що стосується обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України суд вважає, зазначити наступне:
За практикою тлумачення Європейським судом з прав людини, національний суд має оцінити представлені йому докази та вагомість будь-яких доказів, які сторона хоче долучити до справи. Однак, суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим.
Враховуючи тривалість досудового розслідування, судового розгляду кримінального провадження (нез`явлення прокурора та захисників обвинувачених в судові засідання, карантинні обмеження під час пандемії COVID-19, введення військового стану) та надання судом сторонам кримінального провадження повної можливості вільно розпоряджатися своїми правами в частині доведення переконливості поданих доказів, суд, дотримуючись засад безсторонності та розумних строків, вважає, що можливості здобуття інших доказів вичерпані.
Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Статтею 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пункт 2 ст. 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у справі «Тельфнер проти Австрії» ( 20 березня 2001 року). У справах «Грабчук проти України» (21.09.2005), «Шагін проти України» (2010 рік) ЄСПЛ встановив, що національні суди визнали заявників винними, спираючись на слабкі докази та припущення про їх причетність до вчинення злочину, чим було порушено принцип презумпції невинуватості.
Відповідно до п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення вважається невинним доти, доки його вина не буде встановлена в законному порядку.
Досудовим слідством обвинувачується ОСОБА_4 в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження, тяжкі тілесне ушкодження та смерть потерпілого тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Так на думку обвинувачення ОСОБА_4 порушив п.п. 1.5; 2.3 (б,д); 12.3; ПДР України, тобто проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не реагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, рухаючись вказаною авто дорогою в напрямку до м. Львова в крайній правій смузі для руху, у момент виникнення небезпеки для руху, у вигляді появи в його полі зору вантажного автомобіля марки “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який виконуючи маневр розвороту із смуги зустрічного руху, виїхав на його смугу для руху, відповідно вчасно не реагував на зміну дорожньої обстановки та не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості свого автомобіля аж до повної його зупинки, що у свою чергу призвело до зіткнення даних транспортних засобів.
Суд вважає, що дане обвинувачення не підтверджено належними та допустимими доказами, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 в момент ДТП рухався зі швидкістю 51…52 км/год, в правій крайній смузі в напрямку до м. Львова, а автомобіль “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 в порушення вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, здійснював маневр розворот, а саме з крайньої лівої смуги в напрямку до м. Городок виїхав на смугу руху по якій рухався автобус БАЗ-А079.14 д.н.з. НОМЕР_3 .

Основними доками того, що в момент ДТП автомобіль “МАЗ-5551”, реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходився в нерухомому стані були покази обвинуваченого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_24 (здобуті під час слідчих експериментів), які вказували, що ОСОБА_3 виконуючи маневр розвороту побачив пішохода ОСОБА_18 , виконуючи вказаний маневр зупинився, щоб пропустити пішохода. В результаті чого у водія ОСОБА_27 було достатньо часу, щоб вжити заходи щодо зниження швидкості з метою уникнення зіткнення.

Однак, під час досудового слідства не були перевірені покази обвинуваченого ОСОБА_4 в частині того, що перед ДТП автомобіль «МАЗ-5551», реєстраційний номер НОМЕР_2 перебував в русі і тому ОСОБА_4 був позбавлений можливості уникнути зіткнення.

На вказані обставини захист обвинуваченого ОСОБА_4 звертав увагу орган досудового слідства про що свідчить клопотання адвоката ОСОБА_9 від 20.02.2020 про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи. 

Однак, орган досудового слідства, з незрозумілих суду підстав, без жодного обґрунтування, постановою від 20.02.2020 відмовив в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_9 .

В результаті чого захистом обвинуваченого ОСОБА_4 , за заявою адвоката ОСОБА_9 було ініційовано проведення комплексної судової транспортно-трасологічної експертизи та авто технічної експертизи обставин дорожньо-транспортної пригоди, які судом описані вище.

Крім інших висновків, експерти дійшли до висновку, що в момент ДТП автомобіль «МАЗ-5551», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебував в русі, а покази водія ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_24 в частині, що даний автомобіль в момент ДТП знаходився в нерухомому стані визнано неспроможними, з технічної точки зору.

З метою усунення розбіжностей в тому числі і того, що автомобіль «МАЗ-5551», реєстраційний номер НОМЕР_2 під час ДТП перебував в рухомому чи не рухомому стані і чи була можливість водія ОСОБА_4 уникнути зіткнення, судом, за клопотанням прокурора призначено судову комплексну транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу.

В результаті чого судом було отримано висновок експерта №1108/23-22 від 26.01.2024, який судом описаний вище.

Тобто, судом встановлено, що під час ДТП автомобіль «МАЗ-5551», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконуючи маневр розвороту, не зупинявся пропускати пішохода ОСОБА_18 , а продовжував свій рух, чим позбавив можливості водія ОСОБА_4 своєчасно зменшити свою швидкість (застосувати гальмування) щоб уникнути зіткнення.

Враховуючи те, що органом досудового слідства не надано суду доказів порушення ПДР України обвинуваченим ОСОБА_4 , під час ДТП яка мала місце 04.10.2019, тобто відсутня об`єктивна сторона злочину передбачена ст. 286 КК України, в зв`язку з чим в діях обвинуваченого відсутній склад злочину передбачений ч.2 ст. 286 КК України. 

Аналіз перерахованих вище доказів на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, досліджених у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінальних проваджень, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, та враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів вичерпано і не пропонувалось стороною обвинувачення, суд приходить до мотивованого висновку, що стороною обвинувачення не здобуто і не надано жодних переконливих доказів суду, що в діях ОСОБА_4 наявний склад злочину передбачений ч.2 ст. 286 КК України і оцінка яких була б позбавлена відповідних сумнівів. Тому обвинувачений підлягає виправданню по усім статтям обвинувачення з підстав, передбачених ч. 2 п. 1 ст. 373 КПК України.

Долею речових доказів розпорядитись відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_3 слід покласти документально підтверджені прокурором судові витрати на залучення експертів в розмірі 15513,49 грн.
Що стосується цивільних позовів заявлений у даному кримінальному провадженні.
Цивільним позивачем ОСОБА_15 , власником автобусу БАЗ-А079.14 д.н.з. НОМЕР_3 , пред`явлено позов до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСК», Львівського комунального підприємства «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної злочином. Згідно позовних вимог ОСОБА_15 просить стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСК» 98000 грн. матеріальної шкоди (в межах ліміту відповідальності), з Львівського комунального підприємства «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» 42909,57 грн. матеріальної шкоди (перевищення ліміту відповідальності), та пропорційно з відповідачів 3800 грн. коштів витрачених на проведення оцінки спричиненої шкоди.
Встановлено, що 19.12.2018 між АТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якої на сьогоднішній день виступає АТ "СК "АРКС" та ЛКП "Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району" було укладено поліс №AM/8774883 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (строк дії з 25.12.2018р. до 24.12.2019р.), згідно умов якого було забезпечено цивільну відповідальність водія автомобіль МАЗ 5551, д.р.н. НОМЕР_2 .

Дослідивши долучений до матеріалі справи страховий поліс №АМ/8774883, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну 100 000 грн, розмір франшизи 2000 грн. 

Так як обвинувачений ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованого йому злочину перебував в трудових відносинах з цивільним відповідачем Львівським комунальним підприємством «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району», останнє являється власником автомобіля МАЗ 5551, д.р.н. НОМЕР_2 (джерела підвищеної небезпеки), цивільна правова відповідальність комунального підприємства була застрахована в АТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якої на сьогоднішній день виступає АТ "СК "АРКС", тому суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме з ПАТ «Страхова компанія «АРСК» слід стягнути матеріальні збитки в розмірі 98 000 грн., а саме в межах ліміту відповідальності, мінус франшиза та з ЛКП «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» слід стягнути матеріальні збитки в розмірі 42909,57 грн., а саме сума збитків, що перевищує ліміт відповідальності, плюс франшиза та 3800 грн. коштів витрачених на проведення оцінки спричиненої шкоди.
Потерпілим ОСОБА_12 заявлено цивільний позов до цивільного відповідача ЛКП «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Згідно позовних вимог, потерпілий просить суд стягнути з цивільного відповідача 200 000 грн. спричиненої моральної шкоди внаслідок загибелі його батька ОСОБА_18 .
На адресу суду надійшла заяв подана потерпілим ОСОБА_12 та його представником адвокатом ОСОБА_13 про залишення позовної заяви потерпілого до ЛКП «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» про відшкодування моральної шкоди без розгляду, в зв`язку з повним відшкодуванням спричиненої шкоди зі сторони обвинуваченого ОСОБА_3 .
А тому, суд вважає, що дану позовну заяву слід залишити без розгляду.

Також Потерпілим ОСОБА_12 заявлено цивільний позов до цивільного відповідача ТВД «Миколаївське АТП -14627» про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Згідно позовних вимог, потерпілий просить суд стягнути з цивільного відповідача 200 000 грн. спричиненої моральної шкоди внаслідок загибелі його батька ОСОБА_18 .
З приводу даної позовної заяви потерпілого ОСОБА_12 , суд вважає зазначити наступне, що під час судового розгляду судом встановлено, що автобус БАЗ-А079.14 д.н.з. НОМЕР_3 на час ДТП перебував у власності ОСОБА_15 , цивільна відповідальність якого була застрахована в Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», водій ОСОБА_4 не перебував у трудових відносинах з ТВД «Миколаївське АТП -14627» і як встановлено судом в діях обвинуваченого ОСОБА_4 відсутній склад злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
В зв`язку з цим суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_12 про стягнення з ТВД «Миколаївське АТП -14627» моральної шкоди в його користь.

Потерпілою ОСОБА_10 під час судового розгляду подано цивільний позов з урахуванням збільшення позовних вимог про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «АРКС» відшкодування майнової шкоди пов`язану з лікуванням у розмірі 105 293,87 грн. та моральну (немайнову) шкоду у розмірі 10000 грн., а також шкоду пов`язану із тимчасовою втратою працездатності, а саме втрачений заробіток внаслідок тимчасової втрати працездатності за період з 04.10.2019 по 13.12.2019 в сумі 27131, 17 грн. 
Суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_10 до з ПАТ «Страхова компанія «АРКС» підлягають задоволенню частково. 
Щодо витрати в розмірі 105 293,87 грн. суд вважає, що доведено повністю, та цивільним відповідачем не надано доказів протилежного.
Щодо заявлених витрат понесених у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, то суд зазначає, що відповідно до розрахунку наданого цивільним відповідачем, суд погоджується частково, а саме у розрахунку. Однак щодо позиції про розподіл таких витрат пропорційно між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у зв`язку з визнанням останнього невинуватим, суд приходить до переконання, про стягнення вказаної суми в повному обсязі.
Таким чином, задоволенню підлягають пов`язані із тимчасовою втратою працездатності, а саме втрачений заробіток внаслідок тимчасової втрати працездатності за період з 04.10.2019 по 13.12.2019 в розмірі 26552,99 грн. 
Щодо відшкодування моральної (немайнову) шкоди, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у випадках, передбачених підпунктами «г» пункту 41.1 та підпунктом "в" цункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) передбачено, що така шкода відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Зважаючи на вищезазначене, суд приходить до переконання, що з цивільного відповідача на користь потерпілої слід стягнути 6592,34 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду.

В частині позовних вимог ОСОБА_10 до ТзОВ «Миколаївське АТП-14627» про відшкодування шкоди, то судом встановлено, що потерпілою ОСОБА_21 подано заяву про закриття провадження у цій частині позовних вимог, в зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 не перебував в трудових відносинах з ТзОВ «Миколаївське АТП-14627» та останне не являється власником «БАЗ-А079.14» д.р.н. НОМЕР_3 .
А тому, суд вважає, що в цій частині позовна заява ОСОБА_21 підлягає закриттю.

В частині позовних вимог ОСОБА_21 , про стягнення з ОСОБА_4 моральну (немайнову) шкоду у розмірі 50000 грн. та 7500 грн. судових витрат у справі, а саме витрати за надання правової допомоги адвокатом та з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» матеріальну шкоду у розмірі 99667,04 грн. та моральну (немайнову) шкоду у розмірі 10000 гривень, у зв`язку з визнанням ОСОБА_4 невинуватим у вчиненні інкримінованого йому злочині, відповідно до вимог ст. 129 КПК України, позов в даній частині слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 100, 129, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України від відбування даного покарання ОСОБА_3 звільнити з випробуванням строком на 1 (один) рік. 

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_3 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира військової частини НОМЕР_1 , у разі зміни місця служби на командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Початок відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні злочину передбаченого за ч.2 ст. 286 КК України та за відсутністю в його діях складу вказаного кримінального правопорушення виправдати.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 15513 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот тринадцять) грн. 49 коп. коштів понесених за залучення експертів.

Речовий доказ: автомобіль «МАЗ 5551» д.р.н. НОМЕР_2 вважати повернутими законному володільцю ОСОБА_3 (постанова від 04.10.2019, розписка без дати).

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовані відповідно до ухвали слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.10.2019, а саме арешт автомобіля «МАЗ 5551» д.р.н. НОМЕР_2 - скасувати.

Речовий доказ: автобус «БАЗ-А079.14» д.р.н. НОМЕР_3 вважати повернутими законному володільцю ОСОБА_15 .

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовані відповідно до ухвали слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.10.2019, а саме арешт на «БАЗ-А079.14» д.р.н. НОМЕР_3 – скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_15 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСК», Львівського комунального підприємства «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» - задоволити. 
Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСК» в користь ОСОБА_15 98000 (дев`яносто вісімдесят тисяч) грн. заподіяної матеріальної шкоди.
Стягнути з Львівського комунального підприємства «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» в користь ОСОБА_15 42909 (сорок дві тисячі дев`ятсот дев`ять) грн. 57 коп. заподіяної матеріальної шкоди та 3800 (три тисячі вісімсот) грн. коштів витрачених на проведення оцінки спричиненої шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_12 до Львівського комунального підприємства «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» залишити без розгляду.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_12 до ТВД «Миколаївське АТП -14627» про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням – відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_10 в частині позовних вимог до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.
Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» в користь ОСОБА_10 105293 (сто п`ять тисяч двісті дев`яносто три) грн. 87 коп. коштів витрачених на лікування, 26552,99 (двадцять дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дві) грн. 99 коп. втраченого заробітку

Провадження у цивільному позові ОСОБА_10 в частині позовних вимог до ТзОВ «Миколаївське АТП-14627» про відшкодування шкоди – закрити.

Цивільний позов ОСОБА_10 в частині позовних вимог до ОСОБА_4 , Товариства з додатковою відповідальністю (ТДВ) «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. В разі подачі апеляційної скарги, вирок набирає законної сили одразу після прийняття апеляційним судом рішення по суті апеляційної скарги. 

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1