Справа № 524/5549/25
Провадження №2/524/236/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2026 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: 
головуючого судді – Предоляк О.С.,
при секретарі судового засідання – Косенко Р.Д.
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,

У С Т А Н О В И В:

Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому після зменшення позовних вимог просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 403 220,45 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 01.05.2022 по 30.04.2025 року відповідач користувався земельною ділянкоюзагальною площею 3908 кв.м, кадастровий № 5310436100:02:003:0742, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для експлуатації нежилої будівлі, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області доходу від орендної плати за землю.
Ухвалою суду від 23.05.2025 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. 
12.09.2025 року представником відповідача адвокатом Мільгевською Я.В. подано відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що ОСОБА_1 є власником будівлі адміністративно-торгівельного призначення по АДРЕСА_1 . Право власності на зазначене майно набуто на підставі договору про участь у будівництві нежитлового комплексу з ПП «АСТО» та посвідчується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.12.2017. Зазначена будівля адміністративно-торгівельного призначення розміщена на сформованій земельній ділянці комунальної власності кадастровий номер 5310436100:02:003:0742 площею 3908 кв.м., проте фактично займає лише її невелику частину. На зазначеній земельній ділянці ПП «АСТО» на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт від 28.11.2014 № ПТ083143320898 здійснювалось будівництво будівлі адміністративно-торгівельного призначення з паркінгом, автомийкою та шиномонтажем. Перша черга будівництва - будівля адміністративно-торгівельного призначення здана ПП «АСТО» в експлуатацію та передана у власність ОСОБА_1 згідно з договором про участь у будівництві нежитлового комплексу. Друга черга будівництва - автомийка та шиномонтаж продовжує здійснюватись ПП «АСТО» станом на даний час в межах земельної ділянки кадастровий номер 5310436100:02:003:0742 й відповідач ОСОБА_1 не має до неї жодного відношення. Тобто в межах земельної ділянки кадастровий номер 5310436100:02:003:0742 ведуть господарську діяльність та мають об`єкти нерухомості два незалежних суб`єкти господарювання – ПП «АСТО» та ОСОБА_1 . Позивачем не взято до уваги цю обставину й нараховано заборгованість в рахунок плати за землю лише на користь відповідача ОСОБА_1 , виходячи з повної площі земельної ділянки 3908 кв.м. 18.06.2021 року відповідач звернувся через ЦНАП за отриманням адміністративної послуги «Рішення про надання згоди на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем», надавши передбачений законодавством пакет документів, щоб розпочати процес формування нових земельних ділянок та укласти в подальшому договір оренди після проходження всіх необхідних процедур. Відповіді на подану заяву відповідач не отримував. 20.02.2025 року повторно звернувся через ЦНАП за отриманням адміністративної послуги «Рішення про надання згоди на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем», надавши передбачений законодавством пакет документів. Жодних дій щодо розгляду повторної заяви Кременчуцькою міською радою не вжито, відповіді на подану заяву відповідач не отримував. Вказує, що земельна ділянка кадастровий номер 5310436100:02:003:0742, на якій фактично знаходиться об`єкт нерухомості, належний ОСОБА_2 , сформована лише в ДЗК, але не зареєстрована за Кременчуцькою міською радою як самостійний об`єкт нерухомості та об`єкт цивільних прав, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.08.2025, що позбавляє позивача права нараховувати грошові кошти за користування нею. Площа земельної ділянки кадастровий номер 5310436100:02:003:0742 – 3908 кв.м., що вказана у розрахунку суми безпідставно збережених коштів, також не може братись як величина розрахунку через те, що фактично відповідач користується лише її частиною, пропорційною площі належних йому об`єктів нерухомості, а іншою частиною цієї ділянки користується ПП «АСТО». Крім цього, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, використаний для розрахунку, визначений позивачем станом на березень 2025 року, а період нарахування грошових коштів – з 01.05.2022 по 30.04.2025. Належних доказів щодо нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки у 2022-2024 роках позивачем не надано.
03.11.2025 року представником позивача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Шинкаренко Н.М. подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Зазначає, що при перевірці розрахункових рахунків Кременчуцькій міській раді Кременчуцького району Полтавської області стало відомо, що ОСОБА_1 29.09.2025 року сплачені грошові кошти у розмірі 403 222 грн. з призначенням платежу «Кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності. Плата за користування земельною ділянкою за період 05.2022- 04.2025». Так, ОСОБА_1 частково виконав свої зобов`язання перед Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області. Враховуючи, що відповідачем частково погашено заборгованість перед позивачем за користування земельною ділянкою площею 3908 кв.м без правовстановлюючих документів на неї, за період з 01.05.2022 по 30.04.2025 сума грошового зобов`язання зменшилась з 806 442,45 грн. на 403 220,45 грн.
Ухвалою суду від 29.01.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.04.2025 року, ОСОБА_1 13.09.2016 року набув право власності на будівлю адміністративно-торгівельного призначення з паркінгом, авто мийкою та шиномонтажем за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, згідно інформації з Державного реєстру речових прав вбачається, що вищевказаний об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 5310436100:02:003:0312, площа земельної ділянки – 5659 кв.м., цільове призначення: для будівництва магазину продовольчих та непродовольчих товарів та будівель адміністративно-комерційного призначення.
Рішенням Кременчуцьокї міської ради Полтавської області від 27.04.2016 «Про надання згоди на поділ та об`єднання земельних ділянок в м. Кременчуці» надано приватному підприємство «Асто» згоду на поділ земельної ділянки площею 5659 кв.м (кадастровий номер 5310436100:02:003:0312), що перебуває в користуванні для будівництва магазину продовольчих та непродовольчих товарів та будівель адміністративно-комерційного призначення по АДРЕСА_2 на дві земельні ділянки, у зв`язку з відчуженням об`єкту нерухомого майна: 
- земельна ділянка № 1 – площею 1751 кв.м. для експлуатації та обслуговування магазину продовольчих та непродовольчих товарів для надання в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «АРТ-ІНВЕСТБУД»; 
- земельна ділянка № 2 - площею 3908 кв.м. для будівництва будівлі адміністративно-торгівельного призначення з паркінгом, автомийкою та шиномонтежем для надання в оренду приватному підприємству «АСТО».
Рішенням Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 31.05.2016 «Про погодження технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок в м. Кременчуці» погоджено приватному підприємство «Асто» технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у зв`язку з поділом земельної ділянки площею 5659 кв.м (кадастровий номер 5310436100:02:003:0312), що перебуває в користуванні (на умовах оренди), для будівництва магазину продовольчих та непродовольчих товарів та будівель адміністративно-комерційного призначення по АДРЕСА_2 на дві земельні ділянки, у зв`язку з відчуженням об`єкту нерухомого майна:
- земельна ділянка № 1 – площею 1751 кв.м. для експлуатації та обслуговування магазину продовольчих та непродовольчих товарів для надання в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «АРТ-ІНВЕСТБУД»; 
- земельна ділянка № НОМЕР_1 – площею 3908 кв.м. для будівництва будівлі адміністративно-торгівельного призначення з паркінгом, автомийкою та шиномонтежем для надання в оренду приватному підприємству «АСТО».
На підставі поділу земельної ділянки загальною площею 5659 кв.м. з кадастровим номером 5310436100:02:003:0312 утворилось дві земельні ділянки:
- площею 1751 кв.м, з кадастровим номером 5310436100:02:003:0743, яка перебуває в оренді товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-ІНВЕСТ»;
- площею 3908 кв.м, з кадастровим номером 5310436100:02:003:0742 на якій знаходяться об`єкти нерухомого майна належні відповідачу ОСОБА_1 - будівля адміністративно-торгівельного призначення з паркінгом, автомийкою та шиномонтежем.
Посилаючись на те, що після поділу земельної ділянки та набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, який розташований на земельній ділянці загальною площею 3908 кв.м., з кадастровим номером 5310436100:02:003:0742 ОСОБА_1 так і не оформив право користування земельною ділянкою та у період з 01.05.2022 р. по 30.04.2025 р. використовував її без правовстановлюючих документів, Кременчуцька міська рада просить стягнути з останнього безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати в сумі 403 220,45 грн.
Згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.
За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про порушення ОСОБА_1 наведених норм законодавства, з огляду на неоформлення ним права користування земельною ділянкою у вказаний період.
Згідно з частиною другою статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 
Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто, набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Зі змісту статей 120, 125 Земельного кодексу України та положень статі 1212 ЦК України вбачається, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладення договору оренди) та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2017 у справі №922/3412/17 та від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, постанові Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №922/748/19.
У спорах про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою до моменту оформлення особою права користування такою земельною ділянкою власник має право на отримання безпідставно збережених грошових коштів у порядку статті 1212 ЦК України. Тобто в такому разі слід виходити з того, що фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе грошові кошти, які мав заплатити за користування нею, отже, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц і від 20.09.2018 у справі № 925/230/17).
Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені, без належних на те правових підстав.
Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України.
Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини першої статті 141 цього Кодексу).
За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди. При цьому згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
Отже, за змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені.
Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права, проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.
Відповідачем до матеріалів справи не надано належних доказів оформлення права користування спірної земельної ділянки, зокрема, укладення відповідного договору оренди з Кременчуцькою міською радою та державної реєстрації права оренди відповідача за період з 01.05.2022 р. по 30.04.2025 р.
Таким чином, відповідач користувався спірною земельною ділянкою у заявлений до стягнення період без достатніх правових підстав.
Оскільки відповідач без достатньої правової підстави за рахунок позивача, який є власником земельної ділянки, зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, тобто орендну плату, він зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.
Суд зауважує, що у разі укладення відповідно до положень чинного законодавства договору оренди в ньому сторони б погодили істотні умови, в тому числі і розмір орендної плати, натомість при зверненні з вимогами за бездоговірне користування земельною ділянкою міська рада в одноособовому порядку здійснює розрахунок та визначає розмір плати за користування ділянкою.
При цьому, для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи пов`язані із безпідставним збереженням майна розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі.
Як зазначено вище, у заявлений до стягнення період відповідач не оформив орендні правовідносини з позивачем та не зареєстрував своє право оренди на земельну ділянку, відтак таке користування слід визнати таким, що відбулося без достатніх правових підстав.
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 5310436100:02:003:0742, державна реєстрація даної земельної ділянки проведена 14.07.2016 р. (а.с. 43)
Отже, у заявлений до стягнення період спірна земельна ділянка загальною площею 3908 кв.м. вже була сформована як об`єкт цивільних прав у розумінні ст. 79-1 ЗК України.
Таким чином, твердження представника відповідача, що земельна ділянка зкадастровим номером 5310436100:02:003:0742 не може бути об`єктом цивільних прав, що виключає можливість обчислення розміру безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю є неспроможними.
Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає правомірним нарахування позивачем до стягнення з відповідача плати за фактичне користування земельною ділянкою у період з 01.05.2022 року по 30.04.2025 року у розмірі 806 442,45 грн.
Так, відповідно до пункту 287.1 статті 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
У пункті 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.
Розрахунок нормативно грошової оцінки земельної ділянки здійснюється відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213, чинної на час виникнення спірних правовідносин.
Згідно з частиною другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про оцінку земель» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Отже, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, який підтверджує дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
З матеріалів справи вбачається, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки площею 3096 кв.м. складає 10471876,80 грн., що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.03.2025 року № НВ-5300597362025 ( а.с.59).
Розмір доходу, як розмір плати за користування безпідставно набутим майном (земельною ділянкою комунальної форми власності без оформлення правовстановлюючих документів), у виді орендної плати за землю з 07.10.2021 року по 31.01.2023 року, складає 806 442,45 грн. грн., що підтверджується розрахунком Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.
Вказаний розрахунок відповідачем не спростовано.
Доводи представника відповідача, що фактично відповідач користується лише частиною земельної ділянки, пропорційною площі належних йому об`єктів нерухомості, а іншою частиною цієї ділянки користується ПП «АСТО», не заслуговують на увагу, оскільки спірна земельна ділянка є сформованим об`єктом цивільних прав ще з 14.07.2016 року, в матеріалах справи відсутні докази того, що у вказаний період були наявні догори оренди землі між Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області та приватним підприємством «АСТО» або воно є власником нерухомого майна, що знаходиться на спірній земельній ділянці.
Враховуючи, що відповідачем частково погашено заборгованість перед позивачем за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів на неї, за період з 01.05.2022 по 30.04.2025 у сумі 403 222 грн., суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з необхідністю стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів за фактичне користування земельною ділянкою у розмірі 403 220,45 грн.
Позивачем при звернені до суду з вказаним позовом сплачено судовий збір у розмірі 9677,31 грн. згідно платіжної інструкції № 465 від 07.05.2025 року.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно п.1 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Враховуючи, що після зменшення розміру позовних вимог ціна позову становить 403 220,45 грн. у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 6048,31 грн.
Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265, 280-284 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів - задовільнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області грошові кошти за фактичне користування земельною ділянкою у розмірі 403 220,45 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6048,31 грн.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня складення рішення суду апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, код ЄДРПОУ 24388300, місцезнаходження: 39600, Полтавська обл., м. Кременчук, площа Перемоги, 2.
Відповідач – ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 . 

Суддя      Олена Предоляк