19.06.2026 
Справа № 482/608/26 
Номер провадження 2/482/898/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

19 червня 2026 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Кічули В.М., за участю секретар судового засідання Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

встановив:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини. 
На обґрунтування позову зазначила, що з 04.11.2025 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного, дошлюбного проживання разом, у сторін народилася донька ОСОБА_3 .
Вказує, що донька проживає разом із позивачкою, перебуває на її утриманні. Позивачка на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. 
Посилаючись на викладене та те, що відповідач має дохід, а саме перебуває на військові службі, позивачка просила суд про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісяця.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, але від її представниці до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивачки та про підтримання позовних вимог.
Відповідач, будучи належним чином, у відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, повідомленим про дату, час і місце судового засідання, за місцем реєстрації та через командира військової частини НОМЕР_1 , будь-яких заяв чи клопотань не подавав, правом надання відзиву не скористався.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, на підставі ухвали суду, справу розглянуто в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, та позивач проти такого вирішення справи заперечень не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.11.2025 року (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 ).
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батьками якої записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис № 87 від 18.09.2025 року).
При цьому відомості про батька дитини ОСОБА_4 — ОСОБА_2 було внесено до актового запису про народження 28.10.2025 року за заявою про визнання батьківства № 33/23.13-37 від 23.10.2025 року.
Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади № 2024/008803987 від 24.07.2024 року та 2025/013786465 від 19.09.2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб — платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 16.03.2026 року, за період з жовтня 2025 року по січень 2026 року, ОСОБА_5 самостійних доходів не має.
З матеріалів справи встановлено, що старшим державним виконавцем Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Драполенко О.М. було відкрито виконавче провадження № 80197436, з примусового виконання судового наказу, виданого Новоодеським районним судом Миколаївської області № 482/126/26, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу).
11.02.2026 року, в рамках даного виконавчого провадження, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з якої також встановлено, що боржник ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , та отримує дохід.
Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.
Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Виходячи з викладеного, зокрема, що дитина проживає разом із позивачкою, тобто фактично перебуває на її утриманні, сама позивачка не працює, у зв`язку із здійсненням догляду за дитиною, а відтак не має доходу, а відповідач, в свою чергу, отримує дохід, оскільки являється військовослужбовцем, при цьому жодних заперечень проти задоволення позову не надав, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 142, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини — задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на її утримання (аліменти на утримання дружини) до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 16 березня 2026 року.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Держави (Миколаїв.ГУК/тг м.Нова Одеса/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA508999980313101206000014468, Код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір, пропорційно задоволених позовних вимог, у розмірі 1331,20 (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок) грн. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий В.М. Кічула