ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1718/26 Справа № 195/586/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Колодіна Л.В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2026 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП), 

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та судовий збір у сумі 605,60 гривень.
Згідно з постановою суду першої інстанції, 22 квітня 2026 року о 08 годині 40 хвилин громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем марки «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с-щі Томаківка по вул. Шевченко, 27, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager, результат: 2,38 ‰, тест №1403. чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі ТЗ тверезому водію.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що не погоджується з постановою суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, через порушення норм матеріального та процесуального права.
Вказує, що у постанові суду не наведено якими саме доказами спростовуються його пояснення, вказані за змістом протоколу по адміністративне правопорушення та письмових поясненнях ту обставину, що він не керував транспортним засобом.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду. Доповнень до апеляційної скарги, клопотань або заяв про відкладення розгляду справи не подав.
Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (ч. 6 ст. 294 КУпАП).
Мотиви апеляційного суду.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, доходить наступних висновків. 
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...
Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 646967 від 22 квітня 2026 року; довідкою інспектора СРПП ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Івана Борисова про те, що станом на 22.04.2026 року перевіркою бази ІПНП протягом року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався; довідкою інспектора СРПП ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Івана Борисова про те, що станом на 22.04.2026 року перевіркою бази ІПНП громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія отримував 26.03.2014 року, центр ДАІ 2303; корінцем тестування на алкоголь за допомогою Drager ALCOTEST 6810 прилад №ARBH-0598, тест №1403, проведеного 22.04.2026 року о 08.52 годині, з результатом тесту 2,38‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів від 22.04.2026; рапортом інспектора СРПП ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Івана Борисова від 22.04.2026 року; письмовими поясненнями гр-на ОСОБА_1 від 22.04.2026 року згідно яких 22.04.2026 року близько о 08.40 год. він перебуваючи в с-щі Томаківка вул. Лесі Українки, 19, та рухались на авто TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке зупинили працівники поліції, які стверджують, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Доповнює, що він даним авто не керував, але в ранці вживав алкоголь; DVD-R диском.
Так, з доводами апеляційної скарги про відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки на відеозаписі з нагрудної камери співробітника поліції, який долучено до матеріалів справи, зафіксовано факт керування та зупинки 22 квітня 2026 року транспортного засобу «TOYOTA RAV4», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .
З відеозапису нагрудних камер працівників поліції вбачається, що службовий автомобіль поліції слідує за автомобілем «TOYOTA RAV4», номерний знак НОМЕР_1 та подав звуковий сигнал для зупинки. Після чого ОСОБА_1 зупинився, а працівники поліції підійшли до нього безпосередньо після зупинки. У цей момент ОСОБА_1 перебував за кермом, на місці водія.
Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не заперечував факт перебування за кермом, а його подальші пояснення про те, що він не є водієм виникли вже після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер.
За результатами проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер у ОСОБА_1 зафіксовано 2,38‰. Вказаний результат значно перевищує допустиму норму та свідчить про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, що є порушенням п. 2.9 а Правил дорожнього руху.
За вимогами п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За порушення водієм вимог п. 2.9 а ПДР настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції та письмовими доказами у справі, тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає. 
Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів у справі, які апелянт тлумачить на користь захисту, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну захисника Ткача Дениса Миколайовича залишити без задоволення.
Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2026 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя         О. П. Піскун