ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/7497/25	
За заявою: Фізичної особи-підприємця Філатової Наталії Миколаївни, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу

У справі:
за позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 
до Фізичної особи-підприємця Філатової Наталії Миколаївни, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Аптека КР", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку 
Суддя Євстигнеєва Н.М.
Без участі представників сторін  

С У Т Ь С П О Р У:
Криворізька міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмета спору просить:
- розірвати договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 1211000000:02:020:0018, площа 0,0191га, адреса: м. Кривий Ріг, вул. Соборності,49в), укладений між Криворізькою міською радою та Фізичною особою-підприємцем Філатовою Наталією Миколаївною, зареєстрований у Виконавчому комітеті Криворізької міської ради 04.10.2024 за №57056644;
- усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою територіальної громади м. Кривого Рогу на вул. Соборності, 49в у м. Кривому Розі, яка використовується фізичною особою-підприємцем Філатовою Наталією Миколаївною, шляхом демонтажу самочинно побудованих споруд;
- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Філатову Наталію Миколаївну повернути територіальній громаді в особі Криворізької міської ради земельну ділянку (кадастровий номер 1211000000:02:020:0018, площа 0,0191 га, адреса: м. Кривий Ріг, вул. Соборності,49в) за актом приймання-передачі.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025 справу №904/7497/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2026 позов Криворізької міської ради до Фізичної особи-підприємця Філатової Наталії Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Аптека КР", про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку залишено без задоволення.
13 травня 2026 року від Філатової Наталії Миколаївни до господарського суду надійшла заява, в якій просить стягнути з Криворізької міської ради судові витрати на правничу допомогу у розмірі 27 500,00грн.
Криворізька міська рада вважає заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу неспівмірним та таким, що не має бути задоволеним, з огляду на таке:
- складання та формування заяв до ВП № 2 КРУП та виконавчого комітету Металургійної у місті ради, яке тривало 2 години, позивач вважає неспівмірним ні з обсягом, ні зі змістом зазначених листів. Зміст вказаних заяв не стосується ні аналізу нормативно-правових актів чи великого обсягу документів, ні теоретичних обґрунтувань, замість того, дані документи мають доволі стислий та незначний характер. Отже, вбачається надмірність витраченого часу;
- складання адвокатських запитів, позивач вважає, що ні зазначений як витрачений час, ні вартість даних запитів є неспівмірними ні з обсягом, ні з їх змістом. Крім того, зміст вказаних запитів не стосується ні аналізу нормативно-правових актів чи великого обсягу документів, ні теоретичних обґрунтувань, замість того, дані документи мають доволі стислий та незначний характер. Отже, вбачається надмірність витраченого часу та вартості;
- фактично із зазначених трьох судових засідань, розгляд справи по суті відбувся за одне засідання, інші два підготовчі судові засідання відбувалися без участі представника Криворізької міської ради, включаючи перенесення за клопотанням міської ради, що обумовлює відсутність виступів у судовому засіданні, висловлення процесуальної позиції, тощо зі сторони представника відповідача;
- щодо такої послуги, як ведення календаря судових засідань, відслідковування руху справи чи отримання судових актів зазначає, що це стосується в першу чергу діяльності суду, і не залежать від діяльності представника; по-друге, реагування на процесуальні документи, які надаються іншими сторонами вже було враховано в акті прийому-здачі наданих послуг за договором у пункті 4, який, в свою чергу, також не містить обґрунтувань співмірності з точки зору обсягів проведеної роботи та складності у формуванні відзивів.
Ухвалою суду від 14.05.2026 прийнято до розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення; постановлено розглядати заяву без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
За приписами частини третьої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст. 240 ГПК України).
Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд, -
В С Т А Н О В И В :

12 січня 2026 року між Фізичною особою-підприємцем Філатовою Наталією Миколаївною (клієнт, відповідач) та Адвокатом Кузьменко Миколою Васильовичем (адвокат) укладено договір про надання юридичної (правничої) допомоги (а.с. 92 том 2). 
За умовами пункту 1.1 договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта у всіх державних та інших підприємствах, установах, організаціях, в тому числі у органах внутрішніх справ, Національної поліції в т.ч. УСР в Дніпр. обл. ДСР НП України, структурних підрозділах прокуратури України та інших правоохоронних органах, в органах державної виконавчої служби, а також вести від імені клієнта справи у всіх судових установах України з усіма правами, наданими законом позивачу, скаржнику, відповідачу, третій та зацікавленій особі, підозрюваному, обвинуваченому, підсудному, стягувачу або боржнику, свідку, захищати інтереси клієнта у адміністративних та кримінальних справах, в тому числі під час досудового слідства та судового розгляду, справах про адміністративні правопорушення, для чого надає право адвокату: подавати від імені клієнта заяви, в тому числі позовні заяви, знайомитись з матеріалами справи, робити з них копії, прослуховувати фіксацію судового процесу, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності або неповноти, одержувати копії рішень, постанов та ухвал суду, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, ставити питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати клопотання, заяви, подавати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають під час судового розгляду, заперечувати проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, змінювати підстави та предмет позову, визнавати позов повністю та/або частково, відмовитись від позовних вимог, укладати мирові угоди тощо, одержувати довідки та документи в будь-яких компетентних органах, сплачувати державне мито або будь-які інші платежі, розписуватись за мене, а також виконувати всі інші дії, пов`язані з виконанням цього договору.
Адвокат зобов`язується надати клієнту правничу допомогу в межах та порядку, передбачених законодавством України і цим договором. Детальний перелік послуг може зазначатися у додатку про перелік надання послуг адвоката до цього договору, який є його невід`ємною частиною (п. 1.2 договору).
За послуги, що надаються адвокатом у відповідності із умовами даного договору, клієнт оплачує адвокату гонорар, про що додатково надається акт-квитанція. Витрати адвоката, понесені останнім або його представником у зв`язку із виконанням доручень клієнта (поїздки, відрядження, оплати державного мита та інші витрати) оплачуються клієнтом (п. 4.1, 4.2 договору).
Даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору, але не пізніше 31 грудня 2029 року (п. 7.1 договору).
12 січня 2026 року між Фізичною особою-підприємцем Філатовою Наталією Миколаївною (клієнт, відповідач) та Адвокатом Кузьменко Миколою Васильовичем (адвокат) укладено додаткову угоду до договору про надання юридичної (правничої) допомоги від 12.01.2026 (а.с. 93 том 2). 
На виконання договору про надання юридичної (правничої) допомоги від 12 січня 2026 року, укладеним між сторонами, цією додатковою угодою сторони визначають, що адвокат приймає на себе зобов`язання надати за дорученням клієнта юридичну (правову) допомогу: представлення інтересів у справі 904/7497/25 за позовом Криворізької міської ради до Філатової Наталії Павлівни про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки або/та також надати такі адвокатські послуги: консультування, правовий аналіз документів, складання заяв / запитів / клопотань / скарг, збирання доказів, складання заяв по суті справи (відзив / заперечення), супроводження порушеного провадження у справі 904/7497/25 в першій інстанції (ведення календаря судових засідань; відслідковування руху справи; отримання і реагування на судові акти щодо руху справи; отримання і реагування на процесуальні документи, які надаються іншими учасниками справи; прийняття участі в судових засіданнях), отримання ухвал / рішення, оскарження ухвал / рішення та не виключно і не обов`язково (п. 1 додаткової угоди).
Вартість послуг адвоката за цією додатковою угодою та на виконання договору про надання юридичної (правничої) допомоги від 12 січня 2026 року, за домовленістю сторін, складає винагороду (гонорар), яка обчислюється та оплачується наступним чином: за виконання доручення передбаченого пунктом 1 в суді першої інстанції складає не менше: 20 000,00 (двадцяти тисяч) гривень 00 копійок (п. 2 додаткової угоди).
Оплата послуг адвоката здійснюється у готівковій формі шляхом передання коштів адвокату. У строк не пізніше шести місяців з дати ухвалення рішення в суді першої інстанції (п. 3 додаткової угоди).
12 травня 2026 року між клієнтом та адвокатом складено та підписано Акт прийому – здачі наданих послуг за договором про надання юридичної (правничої) допомоги від 12.01.2026 (а.с. 94 том 2).
Виконавцем (адвокатом) станом на дату підписання цього акту замовнику (клієнту) надано, наступні послуги:
1) консультування та правовий аналіз документів з питання представлення інтересів у справі 904/7497/25 - тривалість 1 година - вартість 2 500,00грн;
2) складання заяв до ВП № 2 КРУП та Металургійної районної у місті ради в кількості двох та надання їх до відповідних органів - тривалість 2 години - вартість 5000,00грн;
3) складання адвокатських запитів в кількості трьох - тривалість 1,5 година - вартість 3750,00грн;
4) складання відзиву на позов у справі 904/7497/25 в кількості двох - тривалість 3 години - вартість 7 500,00грн;
5) прийняття участі в судових засіданнях в кількості 3 - тривалість 1,5 години - вартість 3750,00грн;
6) супроводження порушеного провадження у справі 904/7497/25 в першій інстанції (ведення календаря судових засідань; відслідковування руху справи; отримання і реагування на судові акти щодо руху справи; отримання і реагування на процесуальні документи, які надаються іншими учасниками справи) (сплачується одним пакетом не залежно від обсягу виконаної роботи) - вартість 5 000,00грн (п. 1 акту).
Вартість наданих виконавцем (адвокатом) та отриманих замовником (клієнтом) послуг складає: 27 500,00 (десять сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) гривень. Зауваження сторін: не має (п. 2, 3 акту).
Доказів оплати відповідачем послуг, наданих йому адвокатом у межах вказаного договору, на момент розгляду справи не надано. 
Суд звертає увагу на сталу і послідовну практику Верховного суду, відповідно до якої витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена.
Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18, а також у постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №925/1137/19.
Доказом повноважень адвоката на представництво інтересів відповідача у справі є: договір про надання юридичної (правничої) допомоги від 12.01.2026 (а.с. 92 том 2); ордер серії АЕ №1463058 від 12.01.2026 (а.с. 107 том 1). Статус адвоката Кузьменко Миколи Васильовича підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3183 від 11.11.2016 (а.с. 110 том 1).
За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких – витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура (ст. 1312 Конституції України).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ст. 126 ГПК України).
Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
- попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
- визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
- розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Згідно із частиною першою ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).
Аналогічні положення містяться і у статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року.
Адвокатський гонорар може існувати у двох формах – фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення – при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
У разі відсутності у тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, які надаються адвокатом, суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково (постанова Касаційного господарського суду від 09.12.2021 у справі №922/3812/19).
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).
У відзиві на позовну заяву (з урахуванням змінених позовних вимог) відповідач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести в зв`язку із розглядом складає 30 000,00грн, остаточний розрахунок буде надано відповідно до статті 129 ГПК України.
В заяві про відшкодування витрат на правничу допомогу від 13.05.2026 просить стягнути з відповідача 27 500,00грн
Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач проти заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу заперечує.
Частиною восьмою ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Отже, суд вправі покласти лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).
Будь-які дії учасника господарської справи, пов`язані із її розглядом судом, зокрема, явка в судове засідання, участь у судовому засіданні, відправлення документів є процесуальною дією в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, а відтак, і витрати, понесені такою стороною, відносяться до складу судових витрат.
При визначенні обґрунтованого розміру гонорару суд має враховувати: 1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; 3) необхідність виїзду у відрядження; 4) важливість доручення для клієнта; 5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; 6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; 8) характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; 9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.
За приписами статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див. також, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення ст. 4 ГПК України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.
Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.)
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.
Процесуальні документи, наявні у справі, а також участь у судових засіданнях 05.03.2026, 30.03.2026, 27.04.2026, 12.05.2026 (в режимі відеоконференції) підтверджують надання правової допомоги відповідачу у цій справі адвокатом Кузьменко В.М.
Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ЄСПЛ вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).
Відповідач вважає заявлені позивачем витрати на правничу допомогу непропорційними, необґрунтованими та завищеними з огляду на обсяг дій адвоката, відсутність тривалих судових дебатів, коротку тривалість розгляду справи. 
Суд враховує, що дана справа не є складною для професійного адвоката, справа не містить значного обсягу матеріалів, що підлягають дослідженню та, зважаючи на критерій розумного розміру, що застосовується Європейським судом з прав людини, доходить висновку про недостатню обґрунтованість відповідачем в аспекті необхідних/неминучих його витрат на професійну правничу допомогу заявлені ним витрати в сумі 27 500,00 грн.
Беручи до уваги право суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, зважаючи на клопотання позивача про необгурнтованість та непропорційність витрат на правничу допомогу, враховуючи баланс інтересів сторін у даному питанні, суд вважає заявлену відповідачем суму витрат на правничу допомогу завищеною, а максимальним розміром правничої допомоги, яка може бути розподілена між сторонами – 15 000,00грн.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.01.2023 у справі № 910/8342/21, визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України на позивача покладаються витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00грн
При цьому суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (відповідача).
Керуючись статтями 123, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву Фізичної особи-підприємця Філатової Наталії Миколаївни про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Криворізької міської ради (ідентифікаційний код 33874388; площа Молодіжна, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50101) на користь Фізичної особи-підприємця Філатової Наталії Миколаївни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00коп.).
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

В іншій частині заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	 	Н.М. Євстигнеєва