ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року 
м. Черкаси  

Справа № 925/341/26

за позовом Державного підприємства Міністерства Оборони України "Агенція оборонних закупівель" 
до Приватного підприємства Науково-виробничої фірми "Імекс Хімгрупп" 
про стягнення 118126,62 грн.

Представники учасників справи:
Позивач – Барабаш М.Ю., адвокат; 
Відповідач – Тарасенко О.В., адвокат.

Секретар судового засідання Сидоренко О.А.
Суддя Гладун А.І.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії учасників справи та суду.

1. 16.03.2026 Державне підприємство Міністерства Оборони України "Агенція оборонних закупівель" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного підприємства Науково-виробничої фірми "Імекс Хімгрупп".

2. Змістом позову є майнова вимога стягнути з відповідача на користь позивача 118126,62 грн, зокрема 68314,19 грн пені, 49812,43 грн штрафу за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару за державним контрактом (договором) №99/07-24-ПММ від 10.07.2024 за період з 16.07.2024 до 16.08.2024. 

3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що належно виконав своє зобов`язання за договором та сплатив відповідачу кошти за поставлений товар. Відповідач неналежно виконав зобов`язання з поставки товару у строк встановлений договором. За прострочення виконання зобов`язання з поставки товару позивач нарахував та просив стягнути з відповідача пеню та штраф на підставі пункту 8.2 договору.

4. 20.03.2026 суд ухвалив позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі. Справу ухвалив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судовий розгляд справи призначив о 09:00 21.04.2026.

5. 02.04.2026 відповідач подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позову повністю. (а.с. 86-89)

6. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач вказав, що право на нарахування штрафу за п. 8.2 договору виникає у позивача з 31 дня прострочки поставки товару. Відповідач звернув увагу на те, що у зв`язку зі зміною адреси доставки в той час коли його машина прямувала до місця розвантаження, узгодженого попередньо з позивачем, необхідно було перероблювати всю супровідну документацію на товар, та направлення машини в іншу точку відвантаження, протилежну попередній, підприємство понесло значні грошові витрати та втратило час (один день) для уникнення штрафу в розмірі 7% від вартості товару. Також відповідач звернув увагу на те, що не є виробником розчинника Rompetrol SE 75-115 (вказаний Товар на території України не виробляється) і для виконання взятих на себе за договором зобов`язань закупляв товар на заводі виробника, з яким уклав довгостроковий контракт на поставку хімічної продукції. Однак, після укладення договору відповідач отримав від виробника лист про те, що Компанія Rompetrol Rafinare SA через технічні проблеми у виробництві розчинників Rompetrol SE (35-80; 65-80; 70-95; 70 100; 75-115; 80-110; 80-115; 100-150; 100-160) зупинила їх виробництво. Усі поставки за липень скасовано через зупинку та форс-мажорні обставини. Наразі тривають ремонтні роботи для відновлення роботи заводу. Про вказані форс-мажорні обставини відповідач повідомив позивача у листі №19-07/2 від 19.07.2024. Отже, поставку товару відповідач здійснив із простроченням строку через незалежні від нього причини. Відповідач просив врахувати, що підставою для нарахування штрафу у розмірі 7% від суми несвоєчасно поставленого товару є 1 календарний день. Позивач за порушення відповідачем строків поставки товару одночасно нараховує і пеню і штраф, що в сукупності становить 118126,62 грн, розмір яких є значним для відповідача та є джерелом отримання позивачем невиправданих додаткових прибутків. (а.с. 91-93)

7. 02.04.2026 відповідач звернувся до суду з клопотанням, у якому просив зменшити розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій на 90 % та врахувати ступінь вини боржника та його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/ бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи, не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. (а.с. 96-97)

8. 10.12.2025 позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві та ствердив, що правомірно нарахував відповідачу штрафні санкції відповідно до умов укладеного сторонами договору. Позивач ствердив, що посилання відповідача на форс-мажорні обставини щодо поставки позивачу товару є безпідставними, оскільки відповідач не надав позивачеві документів на підтвердження форс-мажорних обставин. Крім того, позивач вказав, що поставка товару здійснювалася з метою заправки (дозаправки) забезпечення транспорту Збройних Сил України для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів країни. Отже, твердження відповідача про відсутність негативних наслідків прострочення є безпідставним та не враховують специфіку спірних правовідносин, пов`язаних із забезпеченням потреб оборони України в умовах воєнного стану. Крім того, зважаючи на умови договору поставка товару понад 10 робочих днів вважається значною, про що відповідачеві відмово як стороні договору. Проте відповідач порушив умови договору та поставив позивачу товар через 32 дні – 16.08.2024, тобто через місяць від кінцевої дати поставки, погодженої у договорі сторонами. 

9. Позивач ствердив, що враховуючи майновий стан відповідача в 2024-2025 роках, стягнення неустойки у розмірі 118126,62 грн є непомірним тягарем для відповідача, розмір доходу якого становить 165350664,00 грн. 

10. Позивач ствердив про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру штрафних санкцій на 90%. Крім того, позивач вказав, що відповідач визнає розмір штрафних санкцій у розмірі 11812,66 грн (10%). На думку позивача, відповідач, прийнявши на себе зобов`язання за контрактом, погодився із передбаченою ним відповідальністю за прострочення взятих на себе зобов`язань, а також усвідомлював визначені контрактом строки поставки товару. За поставку товару відповідач отримав 3979900,00 грн своєчасно і це було підставою для виконання зобов`язань навіть із простроченням, оскільки господарюючі суб`єкти прораховують прибутковість здійснення своєї діяльності. Тобто, відповідач врахував, що навіть з необхідністю сплати штрафних санкцій відповідно до умов укладеного договору, він буде мати прибуток від виконання договору. Отже, доводи відповідача, що заявлена до стягнення сума штрафних санкцій є надмірною та не відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності, є необґрунтованими та не можуть розглядатися як підстава для зменшення розміру неустойки. Зменшення розміру штрафних санкцій у даній справі фактично створить для відповідача ситуацію, за якої порушення строків виконання зобов`язань стане економічно вигідним, що суперечить правовій природі неустойки як засобу стимулювання належного виконання договірних зобов`язань та забезпечення дисципліни виконання державних контрактів. (а.с. 101-107, 110-115)

11. 21.04.2026 у судовому засіданні взяли участь представник позивача адвокат Барабаш М.Ю., представник відповідача адвокат Тарасенко О.В.

12. 21.04.2026 суд розпочав розгляд справи по суті.

13. Представник позивача адвокат Барабаш М.Ю. у судовому засіданні просила позов задовольнити повністю, відмовити відповідачу у клопотанні про зменшення розміру штрафних санкцій на 90%.

14. Представник відповідача адвокат Тарасенко О.В. у судовому засіданні просила відмовити у позові повністю, просила клопотання відповідача задовольнити та зменшити розмір штрафних санкцій на 90%.

15. 21.04.2026 суд завершив розгляд справи по суті, оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення суду та час його проголошення в цьому судовому засіданні.

16. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, 21.04.2026 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/341/26. 

17. Вислухавши пояснення представників учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

18. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача стягнути пеню, штраф.

19. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує неналежне виконання відповідачем зобов`язань з поставки товару у встановлений договором строк.

20. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

21. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору поставки; виконання позивачем свого обов`язку у зобов`язанні та сплати відповідачу коштів за поставлений товар; неналежне виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару; строк виконання зобов`язання з поставки товару; період прострочення виконання зобов`язання з поставки товару; підстави та порядок нарахування пені, штрафу за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі. 

На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

22. 10.07.2024 Державне підприємство Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" (замовник, правонаступником якого є Державне підприємство Міністерства Оборони України "Агенція оборонних закупівель") та Приватне підприємство Науково-виробнича фірма "Імекс Хімгрупп" (постачальник) уклали державний контракт (договір) про закупівлю №99/07-24-ПММ. (а.с. 26-43)

23. Відповідно до умов договору сторони домовилися:

п. 1.1 - постачальник зобов`язується поставити замовнику розчинник ORLESOL E 70/120, та/або Rompetrol SE 75-115 (розчинник Rompetrol SE 75-115) (вазелін і парафіни нафтові та спеціальні бензини – 09220000-7 ДК 021:2015) (далі за текстом – товар), найменування, марка, тип, перелік, характеристики, обсяг, код згідно з національним класифікатором ДК яких визначені в Специфікації (додаток №1) (номер оголошення про проведення закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель – ID: UA-2024-06-21 005628-a), а замовник – прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених цим договором;

п. 1.2 - постачання товару здійснюється з метою заправки (дозаправки), забезпечення транспорту Збройних Сил України, утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету (надалі – отримувач), для задоволення нагальних потреб функціонування держави, забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів країни. Отримувачем за договором є відповідні військові формування, їх з`єднань, військові частини, підрозділи, установи або організації, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, до яких здійснюється постачання товару;

п. 4.1 - постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару за цим договором у строк, визначений у Специфікації (додаток №1). Строк поставки може бути визначеним замовником у заявці на поставку, але не пізніше строку, визначеного у специфікації, за формою, визначеною у додатку №2 до цього договору (далі - заявка на поставку товару);

п. 8.2 - у разі порушення строку поставки, непередачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим договором) товару, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,3 (нуль цілих три десятих) відсотка від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданого (несвоєчасно переданого, повернутого) товару, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором, включаючи день виконання такого зобов`язання. За порушення строку поставки товару понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни товару, строк поставки якого порушено. При цьому, відібрані зразки партії товару для проведення лабораторних випробувань не вважаються непоставленими (неприйнятими);

п. 8.2.1 - замовник залишає за собою право не нараховувати штрафні санкції, передбачені п.8.2. договору протягом 10 (десяти) робочих днів з дня кінцевої дати поставки товару, передбаченої у заявці на поставку товару складеній замовником за формою, визначеною у додатку №2 до цього договору та специфікації (додаток №1) до договору. У разі прострочення поставки товару, понад 10 (десять) робочих днів від дати поставки вказаної в заявці на поставку товару, штрафні санкції, передбачені п.8.2 договору нараховуються замовником з першого дня прострочення виконання зобов`язань;

п. 8.4 - у разі застосування пені/штрафу постачальник зобов`язаний сплатити суму пені/штрафу протягом 30 (тридцяти) банківських днів від дати направлення замовником письмового повідомлення постачальнику. Сплата пені/штрафів не звільняє постачальника від виконання умов цього договору. Штраф, пеня за несвоєчасне/неякісне постачання товару нараховується постачальнику за весь період прострочення до моменту належного виконання зобов`язання;

п. 10.1 - укладаючи цей договір, сторони розуміють та усвідомлюють, що на момент його підписання: і) в Україні введений особливий правовий режим воєнного стану; іі) відповідно до загального офіційного листа Торгово-промислової палати України (надалі - ТПП України) від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 військова агресія російської федерації проти України, що стала підставою для введення воєнного стану засвідчена ТПП України як форс мажорна обставина (обставина непереборної сили); цим листом ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс мажорних обставин (обставин непереборної сили); ііі) строк дії воєнного стану може бути змінений та/або подовжений в будь-який час після укладання цього договору. Таким чином, сторони свідомо укладають договір, який буде виконуватися протягом строку дії офіційно встановленого і визнаного воєнного стану, який не буде вважатися сторонами форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) у розумінні цього розділу договору;

п. 10.2 - враховуючи той факт, що під час погодження та підписання цього договору сторони максимально врахували наявність в Україні специфічних обставин, перерахованих у п. 10.1. цього договору, сторони не будуть у майбутньому посилатися на ці обставини як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) в розумінні цього розділу договору. Винятки можуть становити лише істотні зміни об`єктивних обставин під час дії воєнного стану, які можуть вплинути на виконання цього договору, зокрема: збої в роботі платіжних систем, що унеможливлює вчасне перерахування коштів; прийняття нормативно правових актів органами державної влади або місцевого самоврядування, які впливають на строки та умови виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору; критичне пошкодження об`єктів інфраструктури (доріг, складів), що впливає на строки та умови виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору, тощо. У разі настання таких обставин, сторони діють відповідно до положень п. 10.6 цього договору та без застосування положень п. 10.7. цього договору; 

п. 10.7 - якщо сторона, яка підпала під дію форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх настання не знайшла інших можливостей виконувати свої зобов`язання за цим договором, вона повинна підтвердити факт виникнення/існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідним документом, виданим Торгово-промисловою палатою або іншим уповноваженим органом (особою) країни (місцевості), де виникли/існували форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили). Такий документ надається іншій стороні протягом 10 (десяти) робочих днів з дня виникнення таких обставин у порядку зазначеному у п. 10.6. вище;

24. 11.07.2024 позивач надіслав відповідачу заявку на поставку №000220, у якій сторони погодили, що постачальник повинен поставити розчинник ORLESOL E 70/120, та/або Rompetrol SE 75-115 (розчинник Rompetrol SE 75-115) у кількості 50 тонн у строк до 15.07.2024 за адресами: Київська область, м. Біла Церква, вул. п-ка Коновальця, 29Б4 Полтавська область, м. Лубни, вул. Деповська, 2; м. Одеса, вул. Хуторська, 99; Рівенська область, м. Дубно, пров. Страклівський, 13; Львівська область, Жовківський район, смт. Куликів, вул. Шевченка, 88а. (а.с. 44-45)

25. У специфікації (додатку №1 до договору) від 10.07.2024 сторони визначили обсяг закупівлі товару - ORLESOL E 70/120, та/або Rompetrol SE 75-115 (розчинник Rompetrol SE 75-115) у кількості 50 тонн вартістю 3979900,00 грн та кінцеву дату, до якої здійснюється поставка (включно) – 15 липня 2024 року. (а.с. 36)

26. За актом приймання-передачі №131 від 23.08.2024 датою початку приймання товару на суму 711606,12 грн є 16.08.2024. (а.с. 46)

27. 10.02.2025, 20.02.2025 позивач надіслав відповідачу повідомлення-вимогу №2165/758/06 2025 та лист №2165/1081/06-2025, у яких просив сплатити штрафні санкції згідно з державним контрактом (договором) №99/07-24-ПММ від 10.07.2024 у розмірі 118126,62 грн за 32 дні прострочення зобов`язання з поставки товару. (а.с. 47-48, 50-53) 

28. 26.06.2025 відповідач надіслав позивачу лист №26-06/1, у якому просив, враховуючи аварію на заводі – виробника, що призупинило його роботу на значний строк та що призвело до прострочення виконання зобов`язання відповідача з поставки товару на 1 день, а також зміною адреси поставки в день її здійснення, розстрочити сплату штрафних санкцій у розмірі 118126,62 грн на 12 місяців, починаючи з липня 2025 року до червня 2026 року зі сплатою щомісячно 9844,00 грн за період з 20.07.2025 до 20.05.2026 та 9842,62 грн – 20.06.2026. (а.с. 113-114) 

29. 08.08.2025 позивач надіслав відповідачу лист №2185/5624/06-2025, у якому відмовив у розстроченні сплати штрафних санкцій та вимагав сплатити штрафні санкції у розмірі 118126,62 грн. (а.с. 45)

30. За розрахунком позивача розмір штрафу у розмірі 7% від ціни товару на підставі пункту 8.2 договору становить 49812,43 грн за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару (711606,12 грн (вартість поставленого товару) х 7%). (а.с. 3, 102)

31. За розрахунком позивача розмір пені у розмірі 0,3% від ціни товару на підставі пункту 8.2 договору становить 68314,19 грн за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару за період з 16.07.2024 до 16.08.2024 за 32 дні (711606,12 грн (вартість поставленого товару) х 0,3% х 32 дні прострочення). (а.с. 3, 102)

32. Відповідач на спростування доводів позивача подав докази, дослідивши які, суд встановив:

33. 15.07.2024 Компанія Rompetrol Rafinare SA повідомила парнерів та клієнтів, що через технічні проблеми у виробництві розчинників Rompetrol SE (35-80; 65-80; 70-95; 70 100; 75-115; 80-110; 80-115; 100-150; 100-160) зупинила їх виробництво. Усі відправлення за липень скасовані через закриття та форс-мажорні обставини. Наразі тривають ремонтні роботи для відновлення роботи фабрики. (а.с. 91-92)

34. 19.07.2024 відповідач надіслав позивачу листа №19-07/2, у якому повідомив, що на виконання договору для закупівлі розчинника Rompetrol SE 75-115 направив автоцистерни на завод – виробник, а саме Rompetrol Rafinare SA, який станом на 15.07.2024 зупинив роботу у зв`язку з аварійною ситуацією. Зобов`язався про строки завантаження додатково проінформувати позивача 22.07.2024. (а.с. 93)

35. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

36. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

37. На підставі поданих сторонами доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані сторонами докази суд визнає належними.

38. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів"). 

39. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, а відповідач заперечує проти позову, сторони подали письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані сторонами отримані з порушенням закону. Докази подані сторонами суд визнає допустимими.

40. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

41. Подані сторонами докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані сторонами, суд визнає достовірними.

42. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 

43. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

44. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

45. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. 

46. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

47. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частина 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

48. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

49. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

50. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих сторонами, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, суд визнає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та визнає встановленими наступні обставини:

51. між сторонами виникло майново-господарське зобов`язання на підставі державного контракту (договору) №99/07-24-ПММ від 10.07.2024;

52. позивач виконав своє зобов`язання сплатив відповідачу за поставлений товар у кількості 50 тонн вартістю 3979900,00 грн;

53. відповідач зобов`язання з поставку товару виконав повністю, проте зобов`язання з поставки товару вартістю 711606,12 грн прострочив на 32 дні;

54. строк виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару вартістю 711606,12 грн закінчився 15.07.2024;

55. відповідач поставив позивачу товар вартістю 711606,12 грн – 16.08.2024;

56. прострочення виконання зобов`язання з поставки товару розпочалося 16.07.2024 та тривало до 16.08.2024 – 32 дні.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

57. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

58. Зобов`язання, що виникли між сторонами, за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

59. Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

60. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

61. Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

62. Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

63. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару, а продавець зобов`язаний передати у власність покупця оплачений товар (частина 2 статті 692 Цивільного кодексу України).

64. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 525 Цивільного кодексу України).

65. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

66. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

67. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

68. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

69. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

70. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

71. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. 

72. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

73. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

74. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

75. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

76. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

77. Передумовою спору є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі державного контракту (договору).

78. Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару у встановлений договором строк.

79. Звертаючись з позовом, позивач прагне захистити своє майнове право та стягнути з відповідача за прострочення поставки товару штрафні санкції.

80. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права. Зобов`язання, що виникли між сторонами, за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

81. За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

82. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

83. 10.07.2024 сторони уклали державний контракт (договор), у якому узгодили ціну, порядок розрахунків, строк поставки товару.

84. Відповідно до пункту 4.1 договору постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару за цим договором у строк, визначений у Специфікації (додаток №1). Строк поставки може бути визначеним замовником у заявці на поставку, але не пізніше строку, визначеного у специфікації, за формою, визначеною у додатку №2 до цього договору (далі - заявка на поставку товару).

85. Відповідно до заявки на поставку №000220 від 11.07.2024 та пункту 5 Специфікації сторони погодили, що відповідач повинен поставити позивачу Розчинник ORLESOL E 70/120, та/або Rompetrol SE 75-115 (Розчинник Rompetrol SE 75-115) у кількості 50 тонн у строк до 15.07.2024.

86. Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

87. Строк виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару вартістю 711606,12 грн закінчився 15.07.2024.

88. Відповідач порушив зобов`язання за договором та несвоєчасно поставив позивачу товар, визначений п. 1.1 договору, зокрема товар вартістю 711606,12 грн, що підтверджується актом приймання-передачі №131 від 16.08.2024.

89. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

90. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

91. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. 

92. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

93. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

94. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

95. Внаслідок невиконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні зі своєчасної поставки товару позивач вправі вимагати сплату відповідачем штрафних санкцій. Невиконання відповідачем обов`язку сплати позивачу штрафні санкції за несвоєчасну поставку товару порушує право позивача, яке підлягає судовому захисту.

96. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

97. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

98. У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

99. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

100. Відповідно до пункту 8.2 договору у разі порушення строку поставки, непередачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим договором) товару, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,3 (нуль цілих три десятих) відсотка від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданого (несвоєчасно переданого, повернутого) товару, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором, включаючи день виконання такого зобов`язання. За порушення строку поставки товару понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни товару, строк поставки якого порушено. При цьому, відібрані зразки партії товару для проведення лабораторних випробувань не вважаються непоставленими (неприйнятими).

101. Замовник залишає за собою право не нараховувати штрафні санкції, передбачені п.8.2. договору протягом 10 (десяти) робочих днів з дня кінцевої дати поставки товару, передбаченої у заявці на поставку товару складеній замовником за формою, визначеною у додатку №2 до цього договору та специфікації (додаток №1) до договору. У разі прострочення поставки товару, понад 10 (десять) робочих днів від дати поставки вказаної в заявці на поставку товару, штрафні санкції, передбачені п.8.2 договору нараховуються замовником з першого дня прострочення виконання зобов`язань (пункт 8.2.1 договору).

102. Згідно з пунктом 8.4 договору у разі застосування пені/штрафу постачальник зобов`язаний сплатити суму пені/штрафу протягом 30 (тридцяти) банківських днів від дати направлення замовником письмового повідомлення постачальнику. Сплата пені/штрафів не звільняє постачальника від виконання умов цього договору. Штраф, пеня за несвоєчасне/неякісне постачання товару нараховується постачальнику за весь період прострочення до моменту належного виконання зобов`язання

103. Позивач надіслав відповідачу повідомлення-вимогу та лист від 10.02.2025 та від 20.02.2025, у яких вимагав сплатити штрафні санкції згідно з державним контрактом (договором) №99/07-24-ПММ від 10.07.2024 у розмірі 118126,62 грн за 32 дні прострочення зобов`язання з поставки товару. (а.с. 47-48, 50-53) 

104. Відповідач звернувся до позивача з листом, у якому просив розстрочити сплату штрафних санкцій у розмірі 118126,62 грн на 12 місяців, починаючи з липня 2025 року до червня 2026 року зі сплатою щомісячно 9844,00 грн за період з 20.07.2025 до 20.05.2026 та 9842,62 грн – 20.06.2026. (а.с. 113-114) 

105. 08.08.2025 позивач надіслав відповідачу лист, у якому відмовив у розстроченні сплати штрафних санкцій та вимагав сплатити штрафні санкції у розмірі 118126,62 грн. (а.с. 45)

106. Відповідач поставив позивачу товар 16.08.2024.

107. Прострочення виконання зобов`язання відповідача з поставки товару тривало 32 днів з 16.07.2024 до 16.08.2024. 

108. За розрахунком позивача розмір штрафу у розмірі 7% від ціни товару на підставі пункту 8.2 договору становить 49812,43 грн за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару (711606,12 грн (вартість поставленого товару) х 7%). (а.с. 3, 102)

109. За розрахунком позивача розмір пені у розмірі 0,3% від ціни товару на підставі пункту 8.2 договору становить 68314,19 грн за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару за період з 16.07.2024 до 16.08.2024 за 32 дні (711606,12 грн (вартість поставленого товару) х 0,3% х 32 дні прострочення). (а.с. 3, 102)

110. Перевіривши розрахунок позивача штрафу, суд дійшов висновку про його відповідність періоду нарахування та сумі боргу на підставі пункту 8.2 договору. 

111. Відповідно до статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

112. Перевіривши розрахунок позивача пені суд дійшов висновку, що позивач не врахував норми статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", згідно якої розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

113. Отже, за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у позивача виникло право на стягнення з відповідача пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення непоставленого товару за кожен день такого прострочення.

114. За розрахунком суду розмір пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ становить 16176,40 грн за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару за період з 16.07.2024 до 16.08.2024 за 32 дні (711606,12 грн (вартість товару) х (2х 13,00 :366) х 32 дні (прострочення) :100).

115. Сплата неустойки є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

116. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 49812,43 грн штрафу в розмірі 7% ціни товару на підставі пункту 8.2 договору за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

117. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 68314,19 грн пені у розмірі 0,3% ціни товару на підставі пункту 8.2 договору за період з 16.07.2024 до 16.08.2024 за 32 дні за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару суд визнає обґрунтованою частково, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині частково у розмірі 16176,40 грн у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 16.07.2024 до 16.08.2024 за 32 дні за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару.

118. Відповідач визнав правильність розрахунку штрафних санкцій, проте просив суд зменшити їх розмір на 90%. На переконання відповідача загальна сума штрафних санкцій є неспівмірною із сумою загальної вартості товару і є способом надмірного збагачення позивача.

119. Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 90 % суд дійшов висновку відмовити у задоволенні клопотання.

120. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

121. Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

122. При цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання за положенням частини першої статті 550 Цивільного кодексу України.

123. Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013.

124. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

125. Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін

126. При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

127. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19.

128. Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань; при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер.

129. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.05.2020 у справі №918/289/19, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін (пункт 8.28).

130. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.02.2020 у справі №918/116/19 зменшення розміру пені на 99 % фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

131. Отже, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань застосування таких санкцій до боржника є стимулювання належного виконання ним договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені та/або штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

132. У клопотанні відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій на 90 %, тобто відповідач фактично просить суд не зменшити розмір штрафних санкцій, а звільнили відповідача від їх сплати, що не відповідає наведеним вище правовим нормам, судовій практиці та умовам укладеного між сторонами договору.

133. Суд враховує, що відповідач, прийнявши на себе зобов`язання за контрактом, погодився із передбаченою ним відповідальністю за прострочення взятих на себе зобов`язань, а також усвідомлював визначені контрактом строки поставки товару. 

134. Суд також враховує, що за поставку товару відповідач отримав від позивача 3979900,00 грн своєчасно і це було підставою для виконання зобов`язань навіть із простроченням.

135. Підприємницький ризик - це імовірність виникнення збитків або неодержання доходів порівняно з варіантом, що прогнозується; невизначеність очікуваних доходів.

136. Отже, доводи відповідача, що заявлена до стягнення сума штрафних санкцій є надмірною та не відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності, є необґрунтованими та не можуть розглядатися як підстава для зменшення розміру неустойки.

137. Зменшення розміру штрафних санкцій у даній справі фактично створить для відповідача ситуацію, за якої порушення строків виконання зобов`язань стане економічно вигідним, що суперечить правовій природі неустойки як засобу стимулювання належного виконання договірних зобов`язань та забезпечення дисципліни виконання державних контрактів.

138. Суд враховує, що сторони укладаючи контракт погодили усі його істотні умови, в тому числі ціну, штрафні санкції, строк виконання. Відтак відповідач, прийнявши на себе зобов`язання за контрактом погодився із передбаченою ним відповідальністю за прострочення взятих на себе зобов`язань, а також усвідомлював визначені контрактом строки поставки товару.

139. Статтею 17 Конституції України встановлено, що оборона України, захист її суверенітету територіальної цілісності і недоторканності, забезпечення економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, Збройних Сил України, справою всього народу.

140. Прагнучи до мирного співіснування з усіма державами, Україна підтримує свою обороноздатність на рівні оборонної достатності для захисту від агресії.

141. Основи організації оборони та повноваження державних органів по її забезпеченню, обов`язки підприємств, установ, організацій, посадових осіб щодо зміцнення обороноздатності країни встановлює Закон України "Про оборону України".

142. Статтею 3 Закону України "Про оборону України" передбачено, що підготовка держави до оборони в мирний час, серед іншого часу включає забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів озброєнням, військовою та іншою технікою, а також створення високоефективних засобів збройної боротьби.

143. Безпосереднє керівництво Збройними Силами України здійснює Міністерство оборони України, яке відповідно до статті З та частини першої статті 10 Закону України "Про оборону України", Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671 є центральним органом виконавчої влади і військового управління, що забезпечує проведення до життя державної політики у сфері оборони держави та військового будівництва, керівництва Збройними Силами України, їх мобілізаційну і бойову готовність та підготовку до виконання покладених на них завдань і в процесі їх виконання взаємодіє з іншими центральними і місцевими органами виконавчої влади.

144. З урахуванням викладеного, невиконання, порушення строків виконання умов державного контракту впливає на ефективність обороноздатності держави в цілому та на репутацію Міністерства оборони України.

145. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №922/2141/21.

146. Щодо аргументів відповідача про форс-мажорні обставини та обставини воєнного стану.

147. Відповідач посилається на форс-мажорні обставини, воєнний стан, ракетні обстріли, а також обставини, пов`язані зі збройною агресією російської федерації. 

148. Суд враховує, що сторони уклали договір 10.07.2024, тобто у період дії правового режиму воєнного стану. 

149. На момент участі у процедурі закупівлі та укладення договору відповідач був обізнаний із загальною безпековою ситуацією в країні та пов`язаними з нею ризиками здійснення господарської діяльності. 

150. Посилання на загальні обставини воєнного часу не можуть розглядатися як непередбачувані для відповідача та не звільняють його від обов`язку належного виконання зобов`язань за договором.

151. Відповідно до п. 10.1 укладаючи цей договір, сторони розуміють та усвідомлюють, що на момент його підписання: і) в Україні введений особливий правовий режим воєнного стану; іі) відповідно до загального офіційного листа Торгово-промислової палати України (надалі - ТПП України) від 28.02.2022р. № 2024/02.0-7.1 військова агресія російської федерації проти України, що стала підставою для введення воєнного стану засвідчена ТПП України як форс-мажорна обставина (обставина непереборної сили); цим листом ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс мажорних обставин (обставин непереборної сили); ііі) строк дії воєнного стану може бути змінений та/або подовжений в будь-який час після укладання цього Договору. Таким чином, сторони свідомо укладають договір, який буде виконуватися протягом строку дії офіційно встановленого і визнаного воєнного стану, який не буде вважатися сторонами форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) у розумінні цього розділу договору . 

152. Відповідно до п. 10.2 договору враховуючи той факт, що під час погодження та підписання цього договору сторони максимально врахували наявність в Україні специфічних обставин, перерахованих у п. 10.1. цього договору, сторони не будуть у майбутньому посилатися на ці обставини як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) в розумінні цього розділу договору. Винятки можуть становити лише істотні зміни об`єктивних обставин під час дії воєнного стану, які можуть вплинути на виконання цього Договору, зокрема: збої в роботі платіжних систем, що унеможливлює вчасне перерахування коштів; прийняття нормативно правових актів органами державної влади або місцевого самоврядування, які впливають на строки та умови виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору; критичне пошкодження об`єктів інфраструктури (доріг, складів), що впливає на строки та умови виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору, тощо. У разі настання таких обставин, сторони діють відповідно до положень п. 10.6. цього договору та без застосування положень п. 10.7. цього договору. 

153. Отже, в пункті 10.1 договору сторони дійшли згоди, що воєнний стан не вважається форс-мажорною обставиною при виконанні цього договору. 

154. Відповідно до п. 10.7 договору якщо сторона, яка підпала під дію форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх настання не знайшла інших можливостей виконувати свої зобов`язання за цим договором, вона повинна підтвердити факт виникнення/існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідним документом, виданим Торгово-промисловою палатою або іншим уповноваженим органом (особою) країни (місцевості), де виникли/існували форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили). Такий документ надається іншій стороні протягом 10 (десяти) робочих днів з дня виникнення таких обставин у порядку зазначеному у п. 10.6. вище. 10.8. 

155. Термін прострочення поставки товару склав 32 календарні дні. 

156. Протягом вказаного часу відповідач не надав позивачеві документ, виданий Торгово-промисловою палатою, про виникнення/існування форс-мажорних обставин. 

Розподіл судових витрат.

157. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

158. У позові позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, які за розрахунком позивача у зв`язку із розглядом справи складають 2662,40 грн витрат зі сплати судового збору.

159. За подання позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн на підставі платіжної інструкції від 13.03.2026 №10156 (118126,62 х 1,5% х 0,8). (а. с. 6)

160. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 

161. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, судовий збір, сплачений позивачем у мінімальному розмірі 2662,40 грн за подання позову, суд покладає на відповідача у повному обсязі. 

Керуючись статтями 14, 129, 231, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства Міністерства Оборони України "Агенція оборонних закупівель" до Приватного підприємства Науково-виробничої фірми "Імекс Хімгрупп" задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства Науково-виробничої фірми "Імекс Хімгрупп" (ідентифікаційний код 36584093, адреса місцезнаходження: 18016, м. Черкаси, вул. Волкова, 36) на користь Державного підприємства Міністерства Оборони України "Агенція оборонних закупівель" (ідентифікаційний код 44725823, адреса місцезнаходження: 04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 2) 16176,40 грн (шістнадцять тисяч сто сімдесят шість гривень 40 копійок) пені, 49812,43 грн (сорок дев`ять тисяч вісімсот дванадцять гривень 43 копійок) штрафу, 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) витрат зі сплати судового збору.

У решті позову в частині позовної вимоги про стягнення 52137,79 грн пені відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення суду складене 11.05.2026.

Суддя А.І. Гладун