ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

Додаткова постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2026 м. Дніпро Справа № 908/253/25 

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),
суддів: Іванова О.Г., Віннікова С.В.
розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду без повідомлення (виклику) учасників провадження у справі заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чарівна 159» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.05.2025 та додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 03.06.2025 у справі № 908/253/25 (суддя Федько О.А.), повний текст рішення складено 30.05.2025, а додаткового рішення 09.06.2025 
за позовом ОСОБА_1 , м. Запоріжжя
до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чарівна 159», м. Запоріжжя
про визнання недійсним рішення загальних зборів, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2026 (у складі колегії суддів: головуючий суддя Парусніков Ю.Б. (доповідач), Іванов О.Г., Вінніков С.В.), апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишено без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 22.05.2025 та додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 03.06.2025 у справі № 908/253/25 – залишено без змін.
Судовий збір за перегляд справи судом апеляційної інстанції покладено на ОСОБА_1 .
23.03.2026 до Центрального апеляційного господарського суду від відповідача у справі – ОСББ «Чарівна 159» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування заяви зазначено, що адвокатом на підставі договору та додаткової угоди було надано правничу допомогу відповідачу у справі, зокрема підготовлено процесуальні документи та забезпечено участь у розгляді справи в апеляційній інстанції. Вартість таких послуг становить 5000,00 грн, що підтверджується договором, додатком до нього, актом виконаних робіт та платіжним документом, при цьому заявлена сума не перевищує попередньо визначений у відзиві на апеляційну скаргу орієнтовний розрахунок.
З огляду на викладене, відповідач просить суд стягнути з позивача на його користь 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та розглянути заяву без участі сторін.
30.03.2026 на адресу Центрального апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання щодо зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу. На думку заявника, сума витрат у розмірі 5000,00 грн є завищеною та неспівмірною фактичному обсягу наданих адвокатом послуг в апеляційному провадженні, оскільки розгляд апеляційної скарги відбувався в одному судовому засіданні 17.03.2026 у режимі відеоконференції, а представником відповідача було виконано лише підготовку відзиву на апеляційну скаргу, подання заяви про участь у засіданні в режимі відеоконференції та участь в одному засіданні суду. 
Позивач послався на критерії співмірності витрат, передбачені ст. 126 ГПК України, а також на норми часу, затверджені наказом Міністерства праці та соціальної політики України, відповідно до яких підготовка відзиву обсягом 8 аркушів могла зайняти 6,4 години. 
Також заявник звернув увагу, що участь адвоката здійснювалась дистанційно, тому витрати на проїзд були відсутні, а саме судове засідання тривало близько 25 хвилин. 
Крім того, позивач зазначив, що у суді першої інстанції відповідачу було присуджено 9000,00 грн витрат на правничу допомогу, хоча там відбулося п`ять судових засідань та було підготовлено більше процесуальних документів, що, на його думку, свідчить про невідповідність заявленої в апеляції суми. 
Посилаючись на необхідність розумності, обґрунтованості та недопущення надмірного збагачення сторони за рахунок компенсації судових витрат, позивач просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у зменшеному розмірі 1800,00 грн.
Розглянувши заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, а також заперечення позивача на зазначену заяву, колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Інститут судових витрат урегульований главою 8 розділу І ГПК України. За змістом ст. 123 цього Кодексу судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво інтересів особи у суді, складення процесуальних документів, надання консультацій та інші дії, спрямовані на захист прав та законних інтересів клієнта, є видами адвокатської діяльності, а гонорар є формою винагороди адвоката за надану правничу допомогу.
Частинами 1, 2 ст. 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а для цілей розподілу судових витрат розмір таких витрат визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, а також їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
За приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України докази понесення витрат подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, якщо до закінчення дебатів сторона заявила про намір їх подати.
Як убачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу ОСББ «Чарівна 159» попередньо повідомило суд про очікувані витрати на професійну правничу допомогу. 
Після прийняття постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2026, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, відповідач у встановлений процесуальний строк звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.
На підтвердження заявлених вимог відповідачем подано договір про надання правничої допомоги від 12.07.2025, додаткову угоду № 12/07/25 від 12.07.2025 до договору, акт виконаних робіт та квитанцію на суму 5000,00 грн в рахунок оплати правової (правничої) допомоги адвоката за додатковою угодою № 12/07/25 від 12.07.2025 до договору про надання правової допомоги від 12.07.2025, з яких убачається, що адвокатом було надано відповідачу правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи № 908/253/25 в апеляційній інстанції, а саме: здійснено аналіз матеріалів справи та доводів апеляційної скарги, підготовлено та подано відзив на апеляційну скаргу, інших процесуальних документів, забезпечено представництво інтересів відповідача під час апеляційного розгляду справи. Загальна вартість наданих послуг становить 5000,00 грн.
Оцінивши подані докази у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати безпосередньо пов`язані з розглядом справи № 908/253/25 у суді апеляційної інстанції, є реальними, документально підтвердженими та такими, що підлягають компенсації. Заявлений до стягнення розмір витрат не перевищує попередньо визначений орієнтовний розрахунок, відповідає обсягу наданих адвокатом послуг, характеру виконаної роботи, тривалості апеляційного провадження та значенню спору для сторін.
Колегія суддів враховує правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20, та усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Лавентс проти Латвії», «Ніколова проти Болгарії», «Єчюс проти Литви», «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України», відповідно до яких компенсації підлягають не всі заявлені стороною витрати на професійну правничу допомогу, а лише ті, що є фактичними, необхідними та розумними за своїм розміром.
Отже, вирішуючи подану заяву, апеляційний суд виходить із необхідності перевірки реальності понесених витрат, їх об`єктивної необхідності та розумності розміру, а також недопущення покладення на іншу сторону надмірного фінансового тягаря.
Також, колегія суддів враховує правову позицію Конституційного Суду України, викладену, зокрема, у Рішенні від 30.09.2009 № 23-рп/2009 (справа щодо права на правову допомогу), відповідно до якої правовідносини між адвокатом та клієнтом ґрунтуються на принципах свободи договору, рівності сторін і вільного волевиявлення, у зв`язку з чим держава та суд не повинні безпідставно втручатися у погоджені сторонами умови надання правничої допомоги. Розмір гонорару, порядок його сплати, обсяг послуг та інші істотні умови визначаються сторонами самостійно у договорі.
При цьому втручання суду у такі домовленості можливе лише у випадках, прямо передбачених законом, зокрема під час вирішення питання про розподіл судових витрат, коли суд оцінює не зміст договору як такого, а розумність, необхідність та співмірність заявлених до відшкодування витрат. Отже, суд не наділений повноваженнями довільно змінювати умови договору між адвокатом і клієнтом або підміняти їхню домовленість власним баченням вартості правничої допомоги.
Частиною 4 ст. 129 ГПК України встановлено, що у разі відмови у задоволенні позову або залишення апеляційної скарги без задоволення інші судові витрати покладаються на сторону, яка програла спір у відповідній інстанції.
Оскільки постановою ЦАГС від 17.03.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, витрати ОСББ «Чарівна 159» на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Чарівна 159».
Доводи позивача про завищеність цієї суми належними доказами не підтверджені та не спростовують установлених судом критеріїв розумності й пропорційності витрат.
Сам по собі факт проведення одного судового засідання в апеляційній інстанції не свідчить про незначний обсяг наданої адвокатом правничої допомоги та не є визначальним критерієм для встановлення розміру витрат, адже професійна правнича допомога охоплює не лише участь у судовому засіданні, а й аналіз матеріалів справи, підготовку процесуальних документів, формування правової позиції та представництво інтересів сторони в суді.
Посилання заявника на те, що відзив складався з восьми аркушів, а тому його підготовка не потребувала значного часу, ґрунтується виключно на суб`єктивній оцінці позивача, адже кількість сторінок процесуального документа не може бути єдиним критерієм складності виконаної роботи, оскільки зміст відзиву передбачає опрацювання матеріалів справи, аналіз норм права та судової практики, підготовку аргументованих заперечень проти доводів апеляційної скарги. Водночас нормативи часу, затверджені наказом Міністерства праці та соціальної політики України, не регулюють питання визначення адвокатського гонорару та не є обов`язковими для суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Не заслуговують на увагу і доводи про відсутність витрат на проїзд у зв`язку з участю адвоката в режимі відеоконференції, оскільки відповідачем до відшкодування заявлено не транспортні витрати, а витрати на професійну правничу допомогу, які охоплюють оплату інтелектуальної та представницької діяльності адвоката. Спосіб участі представника у судовому засіданні сам по собі не нівелює обсяг виконаної роботи та не свідчить про безпідставність заявленого гонорару.
Посилання позивача на розмір витрат, присуджених судом першої інстанції, також не є належною підставою для зменшення заявленої суми. Розмір витрат у кожній судовій інстанції оцінюється судом окремо з урахуванням конкретного обсягу наданих послуг, характеру процесуальних дій, стадії судового розгляду та значення спору для сторін. Автоматичне співставлення сум, присуджених у різних інстанціях, не відповідає положенням статей 126, 129 ГПК України.
Колегія суддів враховує, що заявлена до стягнення сума 5000 грн підтверджена належними доказами, не перевищує попередньо заявлений орієнтовний розрахунок витрат, є помірною з огляду на характер спору, апеляційний перегляд справи та обсяг виконаних адвокатом дій, а тому відповідає критеріям реальності, розумності та співмірності.
Будь-яких належних і допустимих доказів того, що заявлені витрати є явно надмірними, необґрунтованими чи не пов`язаними з розглядом справи, позивачем не надано. 
За таких обставин підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу з 5000,00 грн до 1800,00 грн суд не вбачає, у зв`язку з чим клопотання позивача задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 129, 244, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чарівна 159» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/253/25 – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чарівна 159» (69098, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 159, код ЄДРПОУ 41263346) 5000,00 грн (П`ять тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Доручити Господарському суду Запорізької області видачу відповідного наказу на виконання даної додаткової постанови.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: О.Г. Іванов

С.В. Вінніков