Номер провадження 2/754/1490/26
Справа №754/18749/25
РІШЕННЯ 
Іменем України

01 травня 2026 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І. (надалі - Суд) за участю секретаря судового засідання розглянув у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу "Автотранспортник-4" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про визнання права власності на кооперативну квартиру,
СУТЬ СПОРУ ТА РУХ СПРАВИ
05.11.2025 до суду надійшов цей позов, заявлений до Київської міської ради. Позивач, ОСОБА_1 , та Позивачка, ОСОБА_2 , у позові просять визнати за ними право спільної сумісної власності на кооперативну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовна заява обґрунтована тим, що у 1986 році спірна квартира була надана та заселена їхньою сім`єю, після чого вони безперервно проживають у ній до теперішнього часу. Первісно членом ЖБК була Позивачка, проте надалі право на виплату паю за квартиру було переоформлено на Позивача - ОСОБА_1 . У 1989-1990 роках пай за квартиру був повністю сплачений Позивачем за рахунок коштів підприємства, на якому він працював, а саме Київського автотранспортного підприємства № 13029. Після сплати паю квартира фактично перебуває у володінні та користуванні позивачів. Документи, що підтверджували сплату паю, не збереглися у зв`язку з тим, що Київським автотранспортним підприємством № 13029 вони були знищені після закінчення строків зберігання, а документи, які зберігалися у ЖБК, були викрадені колишнім керівництвом. 
08 січня 2026 року Суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 17 лютого 2026 року об 11:30. Суд за клопотання позивачів залучив як третіх осіб ЖБК "Автотранспортник-4", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (в особі законного представника), ОСОБА_5 та Службу у справах дітей та сім`ї Деснянської РДА.
16 січня 2026 року третя особа, ЖБК "Автотранспортник-4", подала через електронний кабінет письмові пояснення щодо позову, в яких зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа пояснила, що колишня голова правління кооперативу не передала новообраному правлінню жодної документації (в тому числі технічної документації на будинки, ордерів та картотеки мешканців), у зв`язку з чим кооператив був змушений звернутися із заявою до поліції про вчинення кримінального правопорушення. ЖБК також підтвердив, що станом на 31.12.2018 року спірна квартира на балансі кооперативу відсутня, а заборгованості по сплаті пайових внесків за неї немає. Також третя особа просила розглядати справу без участі його представника.
21 січня 2026 року від третіх осіб, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (в особі законного представника ОСОБА_3 ), ОСОБА_5 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.
17 лютого 2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (був надісланий поштою 06.02.2026), в якому Київська міська рада просила визнати його неналежним відповідачем та відмовити у задоволенні позову. Свою позицію Відповідач обґрунтував тим, що кооперативна квартира не є об`єктом комунальної власності, а Київська міська рада не є власником, розпорядником чи балансоутримувачем спірного майна. На думку Відповідача, належним відповідачем у справах щодо кооперативного житла є житлово-будівельний кооператив. Крім того, рішення суду у цій справі не створює для Київської міської ради жодних прав чи обов`язків.
7 лютого 2026 року представник позивачів, адвокат Горбенко К.О. подав через систему "Електронний суд", клопотання про заміну первісного відповідача (Київської міської ради) належним відповідачем - ЖБК "Автотранспортник-4".
17 лютого 2026 року підготовче судове засідання не відбулось у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні суду.
У підготовчому судовому засіданні 10 березня 2026 року представник позивачів підтримав раніше подане клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем. Клопотання мотивовано тим, що позов помилково подано до Київської міської ради, тоді як належним відповідачем у спірних правовідносинах є саме ЖБК "Автотранспортник-4", який до цього мав статус третьої особи.
10 березня 2026 року Суд постановив ухвалу, якою клопотання представника позивачів про заміну первісного відповідача належним відповідачем - задоволено, здійснено заміну первісного відповідача Київську міську раду на належного відповідача - Житлово-будівельний кооператив "Автотранспортник-4". Виключено Житлово-будівельний кооператив "Автотранспортник-4" з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Відкладено підготовче судове засідання у справі на 08 квітня 2026 року о 14:30.
26 березня 2026 Відповідач, ЖБК "Автотранспортник-4", подав письмові пояснення, у яких з посиланням на частину першу статті 206 ЦПК України зазначив про визнання позову. Відповідач стверджував, що станом на 31.12.2018 спірна квартира на балансі кооперативу відсутня, заборгованість по сплаті пайових внесків відсутня. Колишнє керівництво ЖБК "Автотранспортник-4" не передало документацію, щодо чого кооператив звертався до поліції.
Представник позивачів, треті особи та Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, просили суд розглядати справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечували.
Відповідно до статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання Відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання Відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання Відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частини перша, четверта статті 206 ЦПК України).
У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 572/2515/15-ц (провадження № 61-1051св17) роз`яснив, що "якщо визнання Відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання Відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову Відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову". 
УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_6 ) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.02.1983 року, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (серія НОМЕР_1 ).
20.03.1986 житлова комісія при управлінні житлово-будівельних кооперативів виконкому міськради погодила пропозицію щодо надання квартир членам ЖБК "Автотранспортник-4" (протокол № 18/3-86). З цього ж року ОСОБА_2 стала членом вказаного кооперативу. 
14.04.1986 виконавчий комітет Київської міської ради народних депутатів ухвалив рішення № 350/2 "Про надання квартир членам ЖБК "Автотранспортник-4", яким погодив протокол житлової комісії від 20 березня 1986 року № 18/3-86 та затвердив рішення загальних зборів членів ЖБК щодо надання квартир громадянам, які є членами ЖБК, в тому числі надання ОСОБА_2 на родину з трьох осіб двокімнатної квартири АДРЕСА_2 .
04.07.1986 на підставі вказаного рішення ОСОБА_2 видано ордер на житлове приміщення серії Ж № 056839, який надав їй, її чоловіку та сину право на заняття вказаної квартири. 
Надалі 16 листопада 1989 року житлова комісія ЖБК "Автотранспортник-4" склала протокол № 80/4-89. Згідно з цим протоколом та відповідним рішенням загальних зборів членів кооперативу, було погоджено прийняття ОСОБА_1 у члени ЖБК внаслідок передачі йому паю.
Цей протокол став підставою для рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 28.12.1989 року № 1159. Цим рішенням (пункт 4.26) було офіційно затверджено перехід права на пай та закріплення двокімнатної квартири АДРЕСА_3 площею 29,76 кв. м. за ОСОБА_1 зі складом сім`ї з трьох осіб.
Пай за кооперативну квартиру на початку 1990 року було виплачено за рахунок коштів підприємства, на якому з 1983 року працював ОСОБА_1 , а саме: "Київського автотранспортного підприємства 13029". Згідно з відповіддю КП "Київпастранс" (правонаступника КАТП 13029) від 08.10.2025 № 053/01/02-1991, надати первинні документи неможливо, оскільки платіжні доручення за 1990 рік були знищені за актом у зв`язку із закінченням 3-річного строку зберігання первинних бухгалтерських документів. 
Згідно зі спрощеним фінансовим звітом суб`єкта малого підприємництва ЖБК "Автотранспортник-4", на балансі кооперативу відсутні оборотні та необоротні активи, що підтверджує відсутність квартири АДРЕСА_3 на балансі ЖБК та відсутність заборгованості зі сплати пайових внесків.
Відсутність у позивачів первинних платіжних документів, які були знищені підприємством за спливом строків зберігання, не може бути підставою для позбавлення їх права власності, оскільки факт повної сплати пайового внеску підтверджується сукупністю інших належних доказів: відсутністю спірної квартири на балансі ЖБК як необоротного активу, відсутністю дебіторської заборгованості по сплаті пайових внесків, а також повним визнанням цих обставин самим кооперативом. 
Зазначені обставини у своїй сукупності, а також визнання позову самим кооперативом і відсутність будь-яких фінансових претензій з його боку, дають підстави вважати доведеним факт повної сплати пайового внеску за спірну квартиру на початку 1990 року. 
19.05.2025 ТОВ Київське міське бюро технічної інвентаризації склало технічний паспорт на квартиру та видало довідку № 19/05/25-48927, згідно з якими квартира за адресою: АДРЕСА_1 , має загальну площу 59,3 кв. м та житлову площу 29,8 кв. м.
Наразі в квартирі зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Право власності на квартиру не зареєстровано, оскільки у позивачів відсутні необхідні правовстановлюючі документи. Для оформлення права власності позивачі зверталися до ЖБК "Автотранспортник-4". Проте документи їм не надали через те, що колишнє керівництво (голова правління) не передало новообраному правлінню жодної документації, включно з технічною документацією на будинки, ордерами та картотекою мешканців.
Постанова Верховної Ради УРСР "Про введення в дію Закону Української РСР "Про власність" від 26.03.1991 ввела в дію Закон УРСР "Про власність" з 15.04.1991. Положення статті 15 зазначеного Закону застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15.04.1991. 
Член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно (стаття 15 Закону УРСР "Про власність"). Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю (стаття 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України). 
ОСОБА_1 повністю сплатив пайовий внесок за квартиру на початку 1990 року. Повна сплата пайового внеску за квартиру відбулася на початку 1990 року, тобто під час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі спірна квартира набула статусу спільної сумісної власності подружжя відповідно до статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).
Зважаючи на те, що позивачі набули право власності на спірну квартиру внаслідок повної сплати пайового внеску, проте наразі позбавлені можливості в позасудовому порядку оформити правовстановлюючі документи через втрату колишнім керівництвом відповідача первинної документації ЖБК, Суд доходить висновку, що їх право підлягає захисту в судовому порядку на підставі статті 392 ЦК України 
Суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема третіх осіб (зареєстрованих у квартирі мешканців та Служби у справах дітей та сім`ї), які надали заяви про розгляд справи без їх участі та не заперечували проти позову. 
Отже, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову на підставі статті 206 ЦПК України. 
Відповідач визнав позов, тому Суд, керуючись статтями 141 та 142 ЦПК України, розподіляє судові витрати таким чином: 50% судового збору повертається Позивачу з державного бюджету, а решта покладається на Позивача.
Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 142, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу "Автотранспортник-4" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про визнання права власності на кооперативну квартиру задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) право спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 59,3 кв.м, житловою площею 29,8 кв.м).
Повернути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, що становить 3 785,00 грн (три тисячі сімсот вісімдесят п`ять гривень 00 коп.), сплаченого при поданні позовної заяви згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.4505914430.1 від 18.08.2025 року.
Повернути з державного бюджету України на користь ОСОБА_2 50 відсотків судового збору, що становить 3 785,00 грн (три тисячі сімсот вісімдесят п`ять гривень 00 коп.), сплаченого при поданні позовної заяви згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.4505919212.1 від 18.08.2025 року.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд підписує повне рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 268 ЦПК України) - 01 травня 2026 року.
Суддя          Інна КОВАЛЕНКО