копія

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" квітня 2026 р. Справа № 608/429/26
Номер провадження2/608/417/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді    Коломієць Н.  З. 
з участю секретаря Южди Л. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Чорткові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
В лютому 2026 року позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В позовній заяві позивач вказав, що 29 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 104085006, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши йому кредит на потрібну суму, натомість відповідач не виконав умови Кредитного договору. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у ОСОБА_1 утворилась заборгованість.
26.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимог № 106-МЛ/Т, відповідно до умов якого та відповідно до ст.512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 104085006 від 29.09.2023. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 19 665,00 гривень, з яких: 4050 гривень – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 14 665,00 гривень – прострочена заборгованість за сумою відсотків; 950 гривень – прострочена заборгованість за комісією за видачею кредиту. 
Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити, стягнути суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2662,40 гривень та 8000 гривень витрат на професійну юридичну допомогу.
Відповідачем ОСОБА_1 в ході розгляду справи подано відзив на позов, згідно з яким позов не визнає. Зазначає, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт перерахування йому 5000 гривень. Нараховані позивачем відсотки надто високі. Просить суд відмовити у їх стягненні, або зменшити їх розмір. Розрахунок заборгованості також вважає необґрунтований та непрозорим. Доказів укладення з ним кредитного договору не надано. Крім того, вважає, що з наданих позивачем матеріалів справи не можливо встановити, що право вимоги передано позивачу саме за його кредитним договором. Акт приймання-передачі боргів не містить належної конкретизації. 

Представником позивача ОСОБА_2 подано відповідь на відзив, згідно з яким вважає позов підставним та таким, що підлягає до повного задоволення. Зазначив, що Кредитний договір між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач здійснив реєстрацію на сайті Товариства, вказавши всі свої персональні дані та підписав договір електронним підписом. Тому твердження відповідача, що він не укладав кредитний договір, не відповідає дійсності. Докази переказу ТОВ «Мілоан» кредитних коштів відповідачу ОСОБА_1 також містяться в додатках до позову, а саме: платіжне доручення №73451883 від 29.09.2023 та інформація АТ КБ «ПриватБанк» про проведення транзакції на суму 5000 гривень на рахунок ОСОБА_1 29.09.2023 за кредитним договором 104085006. Проценти нараховувались згідно умов договору, які не змінювались, про що представник позивача надав детальний розрахунок заборгованості. Укладаючи кредитний договір, відповідач зобов`язаний був ознайомитися з усіма його істотними умовами. 
Щодо відступлення прав вимоги, представник позивача зазначає, що позивач набув право вимоги до відповідача відповідно до Договору №106-МЛ/Т від 26.03.2024, згідно п.3.1 якого вся інформація, яка міститься у реєстрі боржників добросовісно передана первісним кредитором новому та є повною, достовірною, правдивою і співпадає з відомостями, які містяться в документації, в Договорі та у його додатках. 
Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Оскільки, всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, суд ухвалює рішення без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, розглянувши справу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких мотивів. 
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).
За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судом встановлено, що 29 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 104085006, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. 
Згідно із пунктом 3.3 договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені пп. 1.1-1.5 та п. 2.4 цього договору.
Згідно із пунктом 6.1 договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
За змістом п. 6.3 договору, позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору.
Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору).
Пункт 7.1. Кредитного договору № 104085006 від 29.09.2023 визначає, що цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Відповідно до п.1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).
Відповідач для отримання кредиту зареєструвався в інформаційно-комунікаційній систем кредитодавця через заповнення відповідної реєстраційної форми на Веб-сайті.
На підставі реєстраційних даних інформаційно-комунікаційна система кредитодавця здійснила реєстрацію відповідача, створила обліковий запис та Особистий кабінет.
Відповідач в Особистому кабінеті вказав банківську карту, на яку будуть зараховані кошти при позитивному рішенні по заявці на кредит. Перед перерахуванням коштів кредитодавець здійснив верифікацію доданої відповідачем банківської карти.
Електронна ідентифікація відповідача здійснилась при вході в Особистий кабінет, шляхом перевірки кредитодавцем правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону або електрону пошту відповідача, які були вказані при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету.
Для отримання кредитних коштів відповідач здійснив заповнення заяви на отримання кредиту на Веб-сайті кредитодавця.
Після прийняття рішення надати кредит відповідачу, Товариство надіслало в його Особистий кабінет проєкт Кредитного договору (оферта).
Відповідач ознайомившись з умовами кредитування визначеними в проєкті договору підтвердив його підписання (акцепт).
Для підписання договору інформаційно-комунікаційна система надіслала відповідачу одноразовий ідентифікатор із кодом для підписання договору (698236) на номер телефону ОСОБА_3 НОМЕР_1 , отриманий код відповідач використав для підписання відповіді про прийняття пропозиції кредитодавця щодо укладення Договору про споживчий кредит.
Електронна форма індивідуальної частини укладеного Кредитного договору розміщена в його Особистому кабінеті.
Тобто, укладаючи Кредитний договір відповідач та кредитодавець уклали договір у вигляді електронного документа у відповідності до ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що стверджується копією довідки про ідентифікацію №б/н від 10.09.2025.
З огляду на викладене, договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Мілоан» та відповідачем не був би укладений.
Після чого, укладений Кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти в сумі 5000 гривень, відповідно до умов п. 2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти зареєстрованої відповідачем в Особистому кабінеті та визначеної в Кредитному договорі НОМЕР_2 , що підтверджується платіжним дорученням на користь відповідача від кредитодавця №73451883 від 29.09.2023, а також інформацією наданою АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260331/58211-БТ від 06.04.2026, згідно якої в банку на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) та 29.09.2023 було зарахування коштів на суму 5000 гривень.
Відповідно до п.1.5.2 Договору про споживчий кредит № 104085006 від 29.09.2023, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 3000,00 грн, які нараховуються за ставкою 2.00% відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Пункт 1.5.3 проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13 500,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
ТОВ «Фінансова Компанія «Мілоан» не є банком, а небанківська (фінансова) установа, відповідно не здійснює відкриття, обслуговування банківських рахунків фізичних осіб, та не має обов`язку формувати документи за кредитними зобов`язаннями позичальників згідно Закону «Про банки та банківську діяльність».
Укладаючи кредитний договір, відповідач повинен був достовірно знати про його умови та про наслідки невиконання умов кредитного договору, повинен був діяти добросовісно, а підписавши договір, він погодився з його умовами та взяв на себе зобов`язання, передбачені договором.
Отже, з огляду на досліджені судом письмові докази спростовуються твердження відповідача щодо не укладення ним кредитного договору, отримання кредитних коштів та неправомірно завищених нарахованих відсотків.
26.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія "Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимог № 106-МЛ/Т, відповідно до умов якого та відповідно до ст.512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан».
Витяг з Реєстру боржників, який міститься у матеріалах справи містить інформацію щодо вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №104085006 від 29.09.2023, затверджений печаткою ТОВ «Мілоан», що підтверджує належне виконання вимог ст. 517 ЦК України щодо передачі документів первісним кредитором. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з ч. ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Так, у кредитному договорі №104085006 від 29.09.2023, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» містяться умови про комісію за надання кредиту в розмірі 950 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту.
Аналіз умов кредитного договору свідчить про те, що комісія за надання кредиту в розмірі 950 грн, встановлена в договорі, є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику.
Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що положення договору про споживчий кредит №104085006 від 29.09.2023 щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 950 грн суперечать положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 950 грн.
За змістом ст. ст. 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частин 1-3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.  Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 7 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1, ч.3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли договірні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають частковому задоволенню в розмірі 18 715 гривень (19 665-950).
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених вимог, витрати зі сплати судового збору (платіжна інструкція №7169 від 28.01.2026 АТ «Райффайзен Банк») в сумі 2533, 80 гривень. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить витрати на надання професійної правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Як слідує з Договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 між Адвокатським об`єднанням «Апологет» та стороною позивача був укладений Договір про надання правничої допомоги. Згідно акту наданих послуг № Д/15623 від 28.01.2026 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» зобов`язалося сплатити Адвокатському об`єднанню «Апологет» протягом одного року 8000 гривень за надання правової допомоги. Також відповідачем наданий детальний опис наданих послуг та ордер на надання правничої допомоги адвокатом Усенко М. І. 
Відповідно до частин 4-6 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:  1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);  2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);  3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;  4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем, у відповідності до вказаних норм закону клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу заявлено не було.
Таким чином, з відповідача підлягають стягненню 8000 гривень витрат на правничу допомогу. 
Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 610, 612, 1046-1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» ( вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-й поверх, м. Львів, 79029, код ЄДРПОУ 35234236, IBAN НОМЕР_6 , банк отримувача АТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614) заборгованість за Договором про споживчий кредит № 104085006 від 29 вересня 2023 року в розмірі 18 715 (вісімнадцять тисяч сімсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок, 2533 (дві тисячі п`ятсот тридцять три) гривні 80 копійок витрат по сплаті судового збору та 8000 (вісім тисяч) 00 копійок витрат на правничу допомогу. 
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з оригіналом
Суддя:/підпис/
Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/429/26.
Рішення набирає законної сили « »   р.

Суддя:           Н. З. Коломієць 

Копію рішення видано « »   року

Секретар: