Справа № 420/43113/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації податку на доходи фізичних осіб у відповідності до пунктів 2, 3 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 при нарахуванні індексації грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 по справі №420/16034/24;
- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію податку на доходи фізичних осіб у відповідності до пунктів 2, 3 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 за виплачену індексацію грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 по справі №420/16034/24 в розмірі 39 277,72 грн;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо стягнення військового збору із виплат на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 по справі №420/16034/24 в більшому розмірі ніж визначено чинним законодавством за період виникнення спірних правовідносин;
- стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області на користь ОСОБА_1 різницю величини військового збору в розмірі 3,5%, що дорівнює 7637,34грн., із суми виплати індексації грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 по справі №420/16034/24.
Ухвалою суду від 02.01.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він проходив службу цивільного захисту у Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області. Відповідно до витягу з наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 22.01.2024 №55о/с позивача звільнено зі служби цивільного захисту за станом здоров`я та з 20.01.2024 знято з усіх видів забезпечення. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року по справі №420/16034/24 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області 13.06.2025 здійснено розрахунок грошового забезпечення на банківський рахунок АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 у розмірі 167 971,36 грн. 26 грудня 2025 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області надано відповідь №6001-9919/60 13 від 26.12.2025, згідно якої повідомлено, що на виконання рішення суду від 09.10.2024 по справі №420/16034/24 ОСОБА_1 було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення. При цьому був відрахований податок з доходів фізичних осіб. Позивач вважає, що відповідач протиправно не нарахував компенсацію податку на доходи фізичних осіб за період проходження служби за спірний період, а також стягнув військовий збір в значно більшому розмірі ніж був на момент виникнення спірних правовідносин, та стягнуто 23% податків (18% ПДФО та 5% військовий збір).
16.01.2026 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив, в якому відповідач не погоджується з викладеними у позовній заяві підставами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що оподаткування доходів фізичних осіб регулюється розділом IV Податкового кодексу України. Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 об`єктом оподаткування фізичної особи-резидента є загальний місячний (річний) оподаткований дохід. До загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податків включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 Кодексу (підпункт 164.2.20 пункту 162.2 статті 164 Кодексу). Згідно з пунктом 167.1 статті 167 Кодексу ставка податку становить 18 відсотків база оподаткування щодо доходів, нарахованих платнику (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 статті 167 Кодексу). Також вказані доходи є об`єктом оподаткування військовим збором (підпункт 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Кодексу). Таким чином, виплати за рішенням суду звільненому поліцейському або працівнику ДСНС включаються до загального місячного (річного) оподаткованого доходу як інший дохід та оподатковується податком на доходи фізичних осіб, без урахування положень пункту 168.5 статті 168 Кодексу, і військовим збором на загальних підставах. Крім того відповідач зазначає, що до грудня 2024 року ставка військового збору становила 1,5% з доходів фізичних осіб (резидентів та нерезидентів) із джерел їх походження в Україні та доходів фізичних осіб (резидентів) із джерел за межами України. Однак, Законом України №4015-ІХ від 10.10.2024 та №4113-ІХ від 04.12.2024 внесено зміни щодо порядку справляння військового збору, зокрема щодо об`єкті оподаткування, переліку платників та ставок цього збору. Так, до доходів фізичних осіб, які нараховуються (виплачуються) податковими агентами у вигляді заробітної плати, виплат за цивільно-правовими договорами, орендної плати, процентів за депозитами, дивідендів тощо за податкові періоди після 1 грудня 2024 року, застосовується збільшена ставка в роз мара 5%.
20.01.2026 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає, що Верховний Суд у постанові від 27 липня 2023 року у справі №380/813/22 зазначив, що аналіз п.2-3 Порядку №44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум ПДФО, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми ПДФО, утриманого з грошового забезпечення. З огляду на те, що Закон України № 4015-IX від 10.10.2024 набрав чинності 01.12.2024, то зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо внесені Законом України № 4113 від 04.12.2024 ставки військового збору у розмірі 1,5 відсотка застосовуються з 01.12.2024. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року по справі №420/16034/24 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області виплачено грошове забезпечення з утриманням з нарахованого доходу військовий збір за ставкою 5%. Однак, до такого доходу позивача, в силу положень Податкового кодексу України , має застосовуватись ставка військового збору у розмірі 1,5 відсотка. За таких обставин, дії відповідача щодо утримання військового збору у розмірі 5% з суми, виплаченого грошового забезпечення, є протиправними.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 проходив службу у Головному управлінні Державної служби з надзвичайних ситуацій в Одеській області.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 у справі №420/16034/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).
Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 20.01.2024 з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 20.01.2024 з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2025 по справі №420/16034/24 апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області вирішено задовольнити частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року в частині визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 таку індексацію за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 скасовано. Прийнято у скасованій частині постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року залишено без змін. 
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 по справі №420/16034/24 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області 13.06.2025 здійснено виплату грошового забезпечення на банківський рахунок ОСОБА_1 у розмірі 167 971,36 грн.
Згідно довідки розрахунку індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 при базовому місяці січень 2008 року та з 01.03.2018 по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 20.01.2024 з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 ПКМ №1078 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 по справі №420/16034/24 позивачу нараховано 218209,56 грн, утримано податок на доходи фізичних осіб 39277,72 грн та військового збору – 10910,48 грн, до виплати: 168021,36 грн.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо виплати присуджених йому коштів згідно з рішеннями Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 по справі №420/16034/24 з утриманням ПДФО у розмірі 18% та військового збору у розмірі 5%, звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація), визначено Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 (далі - Порядок №44).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
За приписами пункту 3 Порядку №44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".
Пунктами 4, 5 Порядку №44 визначено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Отже системний аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, особами рядового і начальницького складу ДСНС, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Разом з цим, пунктом 168.5 статті 168 ПК України передбачено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
У постанові від 27 липня 2023 року у справі № 380/813/22, Верховний Суд вказував на те, що аналіз наведених пунктів 2-3 Порядку № 44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Верховний Суд у постанові від 27.06.2024 у справі № 580/602/22 зазначив, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.
Тобто, особа рядового і начальницького складу ДСНС, звільнена зі служби, має право на виплату грошової компенсації за утриманий податок з доходів фізичних осіб з грошового забезпечення в період проходження нею служби.
До такого ж правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 25.06.2020 у справі № 825/761/17, від 22.06.2018 у справі № 812/1048/17.
Судом встановлено, що відповідач на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2024. по справі №420/16034/24, нарахував позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 при базовому місяці січень 2008 року та з 01.03.2018 по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 20.01.2024 з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 ПКМ №1078 у розмірі 218209,56 грн, та виплатив 167971,36 грн., утримавши з розрахованої суми, зокрема податок на доходи фізичних осіб 39277,72 грн.
Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що здійснюючи розрахунки з позивачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2024. по справі №420/16034/24, відповідач повинен виплатити ОСОБА_1 компенсацію за суму податку з доходів фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення.
Щодо утримання відповідачем військового збору у розмірі 5 відсотків з грошового забезпечення, виплаченого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2024. по справі №420/16034/24, суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Відповідно до підпункту 1 підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ платниками збору є, зокрема особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу, тобто фізичні особи - резиденти, які отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (підпункт 162.1.1. п. 162.1 ст. 162 ПКУ).
Відповідно до підпункту 1 підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ об`єктом оподаткування збором є для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу - загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (підпункт 163.1.1 пункту 163.1 ПКУ).
Згідно з підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 ст. 164 ПКУ до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).
Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану" №4015-IX від 10.10.2024 (набрав чинності 01.12.2024) збільшено ставку військового збору з 1,5 % до 5 % від оподатковуваного доходу фізичних осіб.
При цьому, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні" № 4113-IX від 04.12.2024 уточнений перелік доходів військовослужбовців, до яких застосовується ставка військового збору у розмірі 1,5 відсотка.
Відповідно до підпункту 4 підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України зазначена ставка військового збору застосовується до доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (за винятком доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Кодексу) військовослужбовцями та працівниками Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №4113 від 04.12.2024 зміни до пунктів 16-1 і 25 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України застосовуються з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану" від 10 жовтня 2024 року № 4015-IX.
З огляду на те, що Закон України №4015-IX від 10.10.2024 набрав чинності 01.12.2024, то зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України внесені Законом України №4113 від 04.12.2024 щодо ставки військового збору у розмірі 1,5 відсотка застосовуються з 01.12.2024.
Судом встановлено, що відповідач на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 по справі №420/16034/24, нарахував позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 при базовому місяці січень 2008 року та з 01.03.2018 по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 20.01.2024 з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 ПКМ №1078 у розмірі 218209,56 грн, та виплатив 167971,36 грн., утримавши з розрахованої суми, зокрема військовий збір – 10910,48 грн.
Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.10.2024 р. № 4015-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану" встановлено, що доходи платників військового збору - осіб, визначених пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, нараховані за наслідками податкових періодів до набрання чинності цим Законом, оподатковуються за ставкою військового збору, що діяла до набрання чинності цим Законом, незалежно від дати їх фактичної виплати (надання), крім випадків, прямо передбачених Податковим кодексом України.
Оскільки на виконання рішення суду по справі №420/16034/24позивачу нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 20.01.2024, то в даному випадку має застосовуватись ставка військового збору у розмірі 1,5 % відповідно до ПК України.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір», у зв`язку з чим підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (65091, м. Одеса, вул. Прохорівська, буд. 6, код ЄДРПОУ 38643633) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо не проведення ОСОБА_1  грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, який утримано з грошового забезпечення, виплаченого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 по справі №420/16034/24.
Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, утриманого при виплаті грошового забезпечення на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 по справі №420/16034/24.
Визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо утримання військового збору у розмірі 5% з сум виплаченої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 по справі №420/16034/24.
Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області повернути ОСОБА_1 утриманий військовий збір у розмірі 3,5% утриманий при виплаті сум індексації грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 по справі №420/16034/24.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені статтями 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.