ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 р. 	Справа № 520/33085/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Катунова В.В.
суддів: Ральченка І.М. , Подобайло З.Г. 
за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2026 (суддя Сагайдак В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022) по справі № 520/33085/25
за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал" 
до  Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківводоканал" (надалі - позивач, КП "Харківводоканал" ) звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі також відповідач, апелянт), у якому позивач просив: 
-визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо стягнення безготівкових коштів з рахунків/електронних гаманців КП «Харківводоканал» у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/ емітентах електронних грошей на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 910/9063/22 від 31.03.2025.
- зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України утриматися від вчинення дій щодо стягнення безготівкових коштів з рахунків/ електронних гаманців КП «Харківводоканал» у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/ емітентах електронних грошей на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 910/9063/22 від 31.03.2025.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2026 позов задоволено. 
Визнано протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо стягнення безготівкових коштів з рахунків/електронних гаманців КП «Харківводоканал» у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/ емітентах електронних грошей на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 910/9063/22 від 31.03.2025.
Зобов`язано державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України утриматися від вчинення дій щодо стягнення безготівкових коштів з рахунків/ електронних гаманців КП «Харківводоканал» у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/ емітентах електронних грошей на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 910/9063/22 від 31.03.2025.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Січових Стрільців, буд. 73,м. Київ,04053, код ЄДРПОУ 00015622) на користь Комунального підприємства "Харківводоканал" (вул. Конторська, буд. 90,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61052, ЄДРПОУ 03361715) сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про протиправність дій державного виконавця з підстав того, що рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/9063/22 було частково скасоване Верховним Судом. Водночас суд не врахував, що наказ Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 № 910/9063/22 є чинним, не скасованим, не визнаним таким, що не підлягає виконанню, та не зупиненим у встановленому законом порядку. Часткове скасування судового рішення саме по собі не припиняє дії виконавчого документа до моменту його приведення у відповідність або відкликання судом, який його видав. Зазначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2025 у справі № 910/9063/22 встановлено наявність підстав для звернення стягнення на грошові кошти КП «Харківводоканал». Зазначена ухвала є чинною, набрала законної сили та не скасована у встановленому законом порядку. Наголошує, що доводи КП «Харківводоканал» по суті зводяться до незгоди з ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2025 та з наказом Господарського суду міста Києва від 31.03.2025. Про те, як стверджує апелянт, перевірка законності судових рішень та виконавчих документів не належить до повноважень адміністративного суду при розгляді позовів про оскарження дій державного виконавця, якщо такі дії вчинені на підставі чинного судового акта.
В судовому засіданні представника відповідача (Головко В.Л.) підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача (Почуєв В.А.) заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судовим розглядом встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про стягнення 1 294 237 380,37 грн.
Господарський суд міста Києва рішенням від 18.07.2023 у справі № 910/9063/22, яке залишив без змін Північній апеляційний господарський суд постановою від 05.03.2025, позов задовольнив частково; стягнув з ДП "Укрінтеренерго" на користь НЕК "Укренерго" 482 024 394,77 грн основного боргу, в іншій частині відмовив.
На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 у справі № 910/9063/22 31.03.2025 видано відповідний наказ.
Верховний Суд постановою від 12.11.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у справі № 910/9063/22 скасував у частині стягнення боргу в сумі 43 290 501,15 грн, 110 383 925,17 грн пені, 518 584 265,97 штрафу, 131 834 558,54 грн інфляційних втрат та 24 028 916,77 грн, 3% річних, а справу в цій частині направив на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 19.11.2025 прийняв справу № 910/9063/22 до провадження в частині вимог щодо стягнення боргу в сумі 43 290 501,15 грн, 110 383 925,17 грн пені, 518 584 265,97 штрафу, 131 834 558,54 грн інфляційних втрат та 24 028 916,77 грн, 3% річних.
До Господарського суд міста Києва від Міністерства юстиції України 27.11.2025 надійшла заява, в якій заявник просив надати дозвіл щодо звернення стягнення на грошові кошти Комунального підприємства "Харківводоканал" (далі - КП "Харківводоканал", скаржник) з метою виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/9063/22 від 31.03.2025 про стягнення з ДП "Укрінтеренерго" на користь НЕК "Укренерго" 438 733 893,62 грн основного боргу, 330 397,35 грн витрат зі сплати судового збору та з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.12.2025 у справі № 910/9063/22 (суддя Привалов А. І.), яку залишив без змін Північний апеляційний господарський суд постановою від 19.01.2026 (колегія суддів: Андрієнко В. В., Буравльов С. І., Шапран В. В.), заяву головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борисюка Романа Анатолійовича (далі - ВДВС, державний виконавець) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншій особі, яка має заборгованість перед боржником задовольнив частково. Звернув стягнення на грошові кошти, що належать КП "Харківводоканал" та яке має заборгованість перед ДП "Укрінтеренерго", з метою виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/9063/22 від 31.03.2025 про стягнення з ДП "Укрінтеренерго" на користь НЕК "Укренерго" 423 335 412,13 грн основного боргу, 330 397,35 грн витрат зі сплати судового збору та з урахуванням виконавчого збору і витрат виконавчого провадження; в іншій частині вимог - відмовив.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчі дії, які вчиняються державним виконавцем на підставі наказу за скасованим Верховним Судом рішення, є протиправними, оскільки наказ Господарського суду міста Києва № 910/9063/22 від 31.03.2025 не приведений у відповідність до Постанови Верховного Суду від 12.11.2025 у справі № 910/9063/22. Здійснення виконавцем стягнення грошових коштів КП «Харківводоканал» на підставі наказу № 910/9063/22 від 31.03.2025, 
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).
Згідно зі статтею 1 вказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно ст. 2 Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідно до частини третьої статті 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону).
Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно п.1 частини 1 статті 26 Закону № 1404, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно ч. 1 ст. 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).
Частиною 5 ст. 48 Закону визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Матеріалами справи встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - НЕК "Укренерго", позивач) звернулося до суду з позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - ДП "Укрінтеренерго", відповідач) про стягнення 1 294 237 380,37 грн, з яких 509 405 713,94 грн основний борг, 110 383 925,17 грн пеня, 518 584 265,97 штраф, 131 834 558,54 грн інфляційні втрати та 24 028 916,77 грн 3% річних.
Господарський суд міста Києва рішенням від 18.07.2023 у справі № 910/9063/22, яке залишив без змін Північній апеляційний господарський суд постановою від 05.03.2025, позов задовольнив частково; стягнув з ДП "Укрінтеренерго" на користь НЕК "Укренерго" 482 024 394,77 грн основного боргу, в іншій частині відмовив.
На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 у справі № 910/9063/22 31.03.2025 видано відповідний наказ.
На виконанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження № 7811362 до складу якого входить ВП № 78142430 щодо Господарського суду м. Києва від 31.03.2025 № 910/9063/22.
Верховний Суд постановою від 12.11.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у справі № 910/9063/22 скасував у частині стягнення боргу в сумі 43 290 501,15 грн, 110 383 925,17 грн пені, 518 584 265,97 штрафу, 131 834 558,54 грн інфляційних втрат та 24 028 916,77 грн, 3% річних, а справу в цій частині направив на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
В порядку ст. 336 ГПК України державний виконавець звернувся до Господарського суду м. Києва із завою про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам.
Вказана заява була подана державним виконавцем не по зведеному виконавчому провадженні № 7811362, а щодо виданого на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 у справі № 910/9063/22 31.03.2025 наказу від 31.03.2025.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 1.12.2025 № 910/9063/22 заяву головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борисюка Романа Анатолійовича про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншій особі, яка має заборгованість перед боржником - задоволено частково. Звернуто стягнення на грошові кошти, що належать Комунальному підприємству «Харківводоканал» (61052, Харківська обл., місто Харків, вулиця Конторська, будинок 90; код ЄДРПОУ 03361715) та яке має заборгованість перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, код ЄДРПОУ 19480600), з метою виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/9063/22 від 31.03.2025 про стягнення Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, код ЄДРПОУ 19480600) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, код ЄДРПОУ 00100227) 423 335 412,13 грн основного боргу, 330 397,35 грн. витрат по сплаті судового збору та з урахуванням виконавчого збору і витрат виконавчого провадження. В іншій частині вимог - відмовити.
Вказана ухвала набрала законної сили 11.12.2025.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно ч.2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на свій території України.
Отже, з дати набрання законної сили ухвали Господарського суду м. Києва від 11.12.2025 № по справі 910/9063/22 державний виконавець був зобов`язаний вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Таким чином, державний виконавець на виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 11.12.2025 № по справі 910/9063/22, що набрала законної сили був наділений правом на стягнення грошових коштів, що належать КП "Харківводоканал" та яке має заборгованість перед ДП "Укрінтеренерго", з метою виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/9063/22 від 31.03.2025 про стягнення з ДП "Укрінтеренерго" на користь НЕК "Укренерго" 423 335 412,13 грн основного боргу, 330 397,35 грн витрат зі сплати судового збору та з урахуванням виконавчого збору і витрат виконавчого провадження та накладати арешт на майно боржника.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про протиправність дій державного виконавця з підстав того, що рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/9063/222 було частково скасовано постановою Верховного суду від 12.11.2025, оскільки наказ Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 № 910/9063/22 є чинним, не скасованим, не визнаним таким, що не підлягає виконанню, та не зупиненим у встановленому законом порядку. Часткове скасування судового рішення саме по собі не припиняє дії виконавчого документа до моменту його приведення у відповідність або відкликання судом, який його видав.
При цьому, ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2025 у справі № 910/9063/22 встановлено наявність підстав для звернення стягнення на грошові кошти КП «Харківводоканал». Зазначена ухвала на момент звернення позивача до суду із зазначеним позовом була чинною, набрала законної сили .
Фактично, задовольняючи позов, адміністративний суд першої інстанції поставив під сумнів законність та обґрунтованість ухвали господарського суду від 11.12.2025, що виходить за межі предмета адміністративного судочинства та суперечить принципу правової визначеності.
Також, суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, виходив з того, що КП «Харківводоканал» є критично важливим підприємством в умовах воєнного стану, а подальше стягнення коштів, на думку суду, може призвести до зупинення роботи підприємства та негативних наслідків для водокористувачів.
Водночас такі висновки не можуть свідчити про законність або незаконність дій державного виконавця. Оцінка критичності підприємства, його соціальної значущості чи можливих наслідків виконання судового рішення не належить до критеріїв правомірності дій суб`єкта владних повноважень, визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.
У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо стягнення безготівкових коштів з рахунків/електронних гаманців КП «Харківводоканал» у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/ емітентах електронних грошей на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 910/9063/22 від 31.03.2025 та зобов`язання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України утриматися від вчинення дій щодо стягнення безготівкових коштів з рахунків/ електронних гаманців КП «Харківводоканал» у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/ емітентах електронних грошей на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 910/9063/22 від 31.03.2025.
При цьому, колегія суддів зауважує, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2025 у справі № 910/9063/22 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2025 у справі № 910/9063/22 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 25 березня 2026 року касаційну скаргу Комунального підприємства "Харківводоканал" задоволено частково. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2026 у справі № 910/9063/22 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити зі скасуванням рішення суду першої інстанції.
Зважаючи на положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2026 по справі № 520/33085/25 скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства "Харківводоканал" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.М. Ральченко   З.Г. Подобайло   	
Постанова складена в повному обсязі 12.06.26.