Справа № 745/83/26 Провадження № 3/745/79/2026

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2026 Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Стельмаха А.П., із секретарем Пінченко Д.І., за участю захисниці Білої Т.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в с-щі. Сосниця справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

01.02.2026 року о 17:30 год. на автодорозі Волинка-Вільшане 002 км. ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки, результат огляду – 0,46 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.
В судовому засіданні захисниця Біла Т.О. просила закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки працівники поліції порушили порядок огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, зокрема поліцейський не озвучував ознак такого сп`яніння, які б були підставою для проведення огляду, а після проходження огляду не запитав згоди водія із результатом приладу Алкофор-505 та не запропонував пройти огляд у лікарні. Мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно п. 5 ст. 8 Венської конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 становить 0,5 проміле. Також, відеозйомка велась поліцейським не безперервно, дата та час відеозаписів не відповідають даті та часу протоколу. У разі визнання особи винною у вчиненому діянні, просила застосувати аналогію закону ст. 69 КК України та не призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Адмінпротоколом серії ЕПР1 №580807 від 01.02.2026 року, встановлено факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Фіксування огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 здійснювалось на відеозапис.
З результату тестування на алкоголь вбачається, що в організмі ОСОБА_1 виявлено алкоголь у концентрації 0,46 проміле.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду – 0,46 проміле. Також, зафіксовано ознака алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота.
З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що в ОСОБА_1 зафіксована ознака алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Сосницька лікарня».
З відеозапису вбачається, що коли під`їхали поліцейські, то автомобіль чорного кольору застряг в снігу та декілька людей намагалися виштовхати автомобіль. ОСОБА_1 повідомив поліцейському, що керував автомобілем та з`їхав з дороги. Згодом поліцейський виявив, що в ОСОБА_1 наявний запах алкоголю з ротової порожнини та запропонував пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився. При спілкуванні з поліцейським ОСОБА_1 повідомив поліцейському, що вчора багато вжив спиртного, а сьогодні зранку випив пива. Потім ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду – 0,46 проміле. Результат проведеного поліцейським огляду на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не заперечував.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; а також лікарем закладу охорони здоров`я.
Згідно п. 6 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу погоджувався та не заперечував результатів проведеного відносно нього огляду та факту керування ним транспортним засобом.
Таким чином суд дійшов висновку, що факт керування ОСОБА_1 01.02.2026 року о 17:30 год. на автодорозі Волинка-Вільшане 002 км. правильно встановлено поліцейськими та зафіксовано в адмінпротоколі.
Крім того, переконливих доводів, які б спростовували наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надано.
Отже, огляд проведений працівником поліції на місці зупинки ОСОБА_1 узгоджується з вимогами Інструкції та підстав для визнання його недійсним в суду відсутні.
Всі інші доводи сторони захисту мають формальний характер і спрямовані на ухилення порушника від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд не вбачає підстав вважати докази неналежними, а дії працівників поліції такими, що не відповідають Інструкції.
Посилання на положення Віденської конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 щодо допустимого рівня алкоголю 0,5 проміле є безпідставними, оскільки зазначена норма визначає граничний максимально допустимий рівень, тоді як законодавством України встановлено більш суворий показник — 0,2 проміле, що не суперечить міжнародним зобов`язанням України.
Також, суд не вбачає підстав для визнання відеозаписів недопустимими та неналежними доказами. Надані відеозаписи є належними доказами у справі, оскільки безпосередньо стосуються обставин події, яка є предметом розгляду, а саме фіксують дії працівників поліції та поведінку особи під час виявлення можливого стану сп`яніння та проведення відповідних процесуальних дій. Їх зміст узгоджується з іншими матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення. Чинне законодавство не містить імперативної вимоги щодо обов`язкової безперервності відеозапису як умови його допустимості. Наявні у відеозаписі фрагменти у своїй сукупності відображають істотні обставини події та дають змогу суду перевірити дотримання працівниками поліції встановленої процедури. Посилання на невідповідність дати та часу відеозапису даним, зазначеним у протоколі, суд оцінює критично, оскільки такі розбіжності самі по собі не свідчать про недостовірність доказу та можуть бути зумовлені технічними особливостями пристрою фіксації. Отже, суд доходить висновку, що відеозаписи отримані у спосіб, що не суперечить вимогам закону, є належними та допустимими доказами у справі, а доводи сторони захисту фактично зводяться до їх оцінки по суті, що не є підставою для визнання доказів недопустимими. 
Доводи щодо можливості застосування за аналогією положень статті 69 КК України є безпідставними, оскільки норми КУпАП не передбачають застосування аналогії закону, а санкція статті 130 КУпАП є імперативною та не надає суду права не застосовувати додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Суд приходить до висновку, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наявні ознаки правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП – керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Суд вважає за необхідне призначити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Керуючись ст. 284 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 665,6 грн. судового збору на користь держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34 000 грн.
Постанова протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сосницький районний суд Чернігівської області.

Суддя А.П. Стельмах