Провадження №2/748/1201/26
Єдиний унікальний № 748/1135/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 червня 2026 року	м. Чернігів	

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої – судді: Майбороди С.М.,
з участю секретаря судового засідання Пасько К.П., 
прокурора Крупиної Л.Г. ( в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Козелецької окружної прокуратури Авдієнка Ярослава Валентиновича в інтересах держави в особі Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до  ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Воєнвід» про витребування земельної ділянки, - 

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2026 року заступник керівника Козелецької окружної прокуратури Авдієнко Ярослав Валентинович звернувся до суду в інтересах Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області з позовом до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Воєнвід», в якому просить витребувати з незаконного володіння відповідачів земельну ділянку з кадастровим номером 7425587900:05:000:5118 площею 2,0000 га, розташовану за межами населених пунктів на території Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що Козелецькою окружною прокуратурою здійснювалось процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження № 42025272130000049, розпочатого 01.10.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. За результатами досудового розслідування 08.01.2026 до суду скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві). Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17.02.2026 у справі № 748/90/26 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, кримінальне провадження закрито. Згідно з ухвалою суду, ОСОБА_3 обвинувачувалась у тому, що знаючи про те, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян здійснюється у межах норм, визначених Земельним кодексом України, та проводиться один раз по кожному виду використання, усвідомлюючи, що вона вже використала своє законне право на безоплатну приватизацію земельної ділянки з кадастровим номером. 7425587900:03:000:0170, площею 0,28 га. (Державна реєстрація на право власності на яку набуто 16.05.2018) для ведення особистого селянського господарства, виділеної на підставі рішення 25 сесії 7 скликання Серединської сільської ради, Чернігівського району, за рахунок земель сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Серединської сільської ради (нині Олишівської селищної ради) Чернігівського району, Чернігівської області, діючи незаконно, шляхом обману, повторно використала право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки з кадастровим номером 7425587900:05:000:5118, площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка була виділена їй за рахунок земель комунальної власності - землі сільськогосподарського призначення, за наступних обставин. Попередньо отримавши 11.05.2018 на законних підставах, згідно Земельного кодексу України, у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 7425587900:03:000:0170 виділеної за рахунок земель сільськогосподарського призначення, не пізніше 20.10.2020 у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на заволодіння комунальним майном, шляхом обману, а саме на повторне, всупереч вимогам ст. ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, безкоштовне отримання у власність земельної ділянки за рахунок земель комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, усвідомлюючи, що не має права на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, вдруге, переслідуючи корисливі мотиви, спрямовані на незаконне збагачення шляхом безпідставного заволодіння земельною ділянкою комунальної форми власності, шляхом обману посадових осіб відділу у Чернігівському районі Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівських районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, який полягав у неповідомленні їм про вже використане нею право на безоплатне володіння земельною ділянкою, кадастровий номер 7425587900:03:000:0170, в такий спосіб отримала від останніх позитивний висновок та реєстрацію земельної ділянки. 20.10.2020, у порядку безоплатної приватизації, ОСОБА_3 звернулася до Серединської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області із заявою про затвердження розробленого 06.08.2020 ПП «Земгеопроект» на її користь проекту землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер 7425587900:05:000:5118, загальною площею 2,0000 га. та, відведення такої ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Серединської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області. У подальшому, 20.10.2020 враховуючи позитивні висновки Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, які в свою чергу попередньо ОСОБА_3 , за наведених обставин, отримала в шахрайський спосіб, рішенням 46 сесії 7 скликання Серединської сільської ради Чернігівського району на користь ОСОБА_3 затверджено проект землеустрою на земельну ділянку, кадастровий номер 7425587900:05:000:5118, площею 2,0000 га. для ведення особистого селянського господарства, виділеної за рахунок земель комунальної власності - землі сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів в адміністративних межах Серединської сільської ради (нині Олишівської селищної ради) Чернігівського району, Чернігівської області та передано ОСОБА_3 вище зазначену земельну ділянку у власність. 25.11.2020 за ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7425587900:05:000:5118, площею 2,0000 га. Внаслідок вказаних умисних протиправних дій, ОСОБА_3 незаконно отримала у власність земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 7425587900:05:000:5118 для ведення особистого селянського господарства, тим самим спричинила державі майнову шкоду у сумі 26773,94 грн. Отже, ОСОБА_4 на час отримання земельної ділянки з кадастровим номером 7425587900:05:000:5118 (рішення Серединської сільської ради від 20.10.2020) використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (рішення 25 сесії 7 скликання Серединської сільської ради Чернігівського району від 11.05.2018 ), що є порушенням вимог ст. ст. 116, 118, 121, 125 Земельного кодексу України. У подальшому ОСОБА_5 передала вказану земельну ділянку в оренду Фермерському господарству «Воєнвід» строком на 10 років, що підтверджується договором оренди землі від 01.01.2021. Право оренди земельної ділянки зареєстровано за вказаним господарством 12.05.2021 (номер запису про інше речове право 41949842). Отже, земельна ділянка з кадастровим номером 7425587900:05:000:5118 незаконно вибула з комунальної власності, оскільки ОСОБА_5 набула право власності на землю без відповідної правової підстави.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 16 квітня 2026 року провадження у зазначеній справі відкрито.

Ухвалою суду від 25.05.2026 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. 

У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Олишівська селищна рада, явку свого представника в судове засідання не забезпечили, надали заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримали. 

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, вказала про визнання позову. 

Відповідач ФГ «Воєнвід» явку свого представника в судове засідання не забезпечили, під час підготовчого засідання позовні вимоги визнали.

Суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача та представника відповідача.

Заслухавши прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. 

Згідно копії рішення двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 11.05.2018 року, ОСОБА_6 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,2800 га для ведення особистого селянського господарства в с. Топчіївка Чернігівського району Чернігівської області, передано у власність земельну ділянку площею 0,2800 га (кадастровий номер 7425587900:03:000:0170) для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення в .с Топчіївка Чернігівського району Чернігівської області в адміністративних межах Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с.27). 

Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_6 належить земельна ділянка з кадастровим номером 7425587900:03:000:0170, площею 0,28 га для ведення особистого селянського господарства в с. Топчіївка Чернігівського району Чернігівської області (а.с.26). 

17.07.2020 ОСОБА_6 звернулась до Серединської сільської ради Чернігівського району чернігівської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (ас. 34 зворот). 

Рішенням сорок п`ятої сесії сьомого скликання Серединської сільської ради Чернігівського району чернігівської області від 30.07.2020 року, ОСОБА_6 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га за рахунок земель комунальної власності за межами населених пунктів на території Срединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області шляхом поділу та виділення її із земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 7425587900:05:000:0003 (а.с.29). 

Так, ПП «Земгеопроект» було розроблено проект землеустрою щодо виділення земельної ділянки у власність площею 2,000 га гр. ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на території Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_6 належить земельна ділянка з кадастровим номером 7425587900:05:000:5118, площею 2 га (а.с.28). 

01.01.2021 ОСОБА_6 уклала з ФГ «Воєнвід» договір оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером 7425587900:05:000:5118, загальною площею 2 га, яка знаходиться на території Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с.47-48). 

Згідно копії актового запису про шлюб № 678 від 27.12.2024, ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.89). 

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17.02.2026, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності (а.с. 23-25). 

У ст. 140 Конституції України зазначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

До виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). 

Згідно з ч. 1 ст. 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. 

Відповідно до положень ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. 

Аналіз зазначених норм свідчить, що вирішення питань передачі земельних ділянок у власність із земель комунальної власності відповідних територіальних громад знаходиться у площині компетенції сільських, селищних, та міських рад. 

Положеннями ст. 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. 

Порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок регламентовано нормами статей 116, 118, 121 ЗК України. 

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. 

Водночас, законодавством встановлені певні обмеження у правах набуття права власності на земельні ділянки, а саме згідно з ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. 

У п. 6 ст. 118 ЗК України зазначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У заяві зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. 

До заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилученняземельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. 

Визначений ст. 118 ЗК України порядок передачі земельної ділянки у власність застосовується при умові дотримання вимог ст. ст. 116, 121 ЗК України. 

Так, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства – не більше 2 гектарів. 

Водночас, право на безоплатне отримання земельної ділянки державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства громадянин може використати лише один раз. 

Отже, ОСОБА_1 усупереч вимог ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України, отримала у власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 7425587900:05:000:5118), розташовану за межами населених пунктів на території колишньої Серединської сільської ради (наразі Олишівської селищної ради) Чернігівського району Чернігівської області, як особа, яка вже використала своє право на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання (рішення 25 сесії 7 скликання Серединської сільської ради Чернігівського району від 11.05.2018 ). 

Спірна земельна ділянка вибула із комунальної власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_1 права на повторну безоплатну приватизацію земельної ділянки одного виду використання, тобто поза волею власника цієї земельної ділянки – Олишівської селищної ради. 

Зазначене підтверджує, що ОСОБА_1 всупереч вимогам законодавства двічі використала право на безоплатне отримання земельної ділянки одного виду в межах норм безоплатної передачі, зокрема без достатньої правової підстави набула у власність спірну земельну ділянку з кадастровим номером 7425587900:05:000:5118, таким чином визначила пріоритетність свого приватного інтересу над суспільним, порушивши встановлену законом процедуру безоплатної приватизації землі.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 

Главою 29 ЦК України визначено такі способи захисту права власності як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов). 

Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності. Зокрема, ст. 387 Цивільного кодексу України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння. 

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. 

Згідно з положень ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2024 у справі № 927/1206/21, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника. Тобто, це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними. 

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18, від 19.10.2022 у справі № 910/14224/20 зазначено, що застосування конкретного способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. 

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 Цивільного кодексу України). На підставі ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. 

Зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння. 

Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України. 

Правовий аналіз положень статті 387 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2021 у справі № 924/454/20. 

Рішення суду про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (ст. 19, 27 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). 

Велика Палата Верховного Суду (в постанові від 12.02.2020 у справі П/811/1640/17) звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю упункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). 

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.11.2021 (пункт 146) у справі № 359/3373/16-ц вказала, що набуття особою права володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право з власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 та інших.

У пункті 147 вищевказаної постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що належним відповідачем за позовом про витребування від (стягнення з) особи земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право власності на таку ділянку. Якщо земельною ділянкою неправомірно (на думку позивача, який вважає себе власником) заволодів відповідач, то віндикаційний позов відповідає належному способу захисту прав позивача: власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 Цивільного кодексу України). 

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц (пункти 84-87) звернуто увагу на те, що відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц). 

Окрім цього, відповідно до п. 67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127(в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 № 553 з наступними змінами), для державної реєстрації права власності у разі витребування майна з чужого незаконного володіння на підставі рішення суду подається відповідне рішення суду.

Безоплатне надання ОСОБА_1 у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 7425587900:05:000:5118 є протиправним, оскільки відбулося з порушенням вимог ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України. 

Згідно з договором оренди землі від 01.01.2021 ОСОБА_5 передала ФГ «Воєнвід» спірну земельну ділянку у платне користування на 10 років.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі № 672/386/20, державній реєстрації підлягає як право власності, так і похідні від права власності речові права на нерухоме майно. Разом із тим, внесення змін до запису про державну реєстрацію права власності на підставі рішення суду про задоволення віндикаційного позову лише щодо останнього власника ніяким чином не може призвести до зміни чи скасування запису про похідні від права власності речові права на вказане майно, яким розпорядилася особа, яка не мала права цього робити, оскільки є володіючим не власником. Таким чином, повернення земельної ділянки у володіння власника (титульного володільця) в повній мірі не відбувається, якщо існують зареєстровані обмеження щодо володіння таким майном у вигляді запису про похідне від права власності право користування земельною ділянкою, й земельна ділянка не повертається у фактичне володіння з можливістю власника нею як користуватися, так і розпоряджатися.

При цьому витребування спірної земельної ділянки також у орендаря, який виступає користувачем земельної ділянки, тобто останнім набувачем, відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника майна.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23.02.2022 у справі № 672/362/20.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 неправомірно набула у власність спірну земельну ділянку, а тому не мала права передавати її в оренду ФГ «Воєнвід», то слід дійти висновку про необхідність витребування земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 742558700:05:000:5118 в ОСОБА_1 та ФГ «Воєнвід» на користь Олишівської селищної територіальної громади в особі Олишівської селищної ради на підставі ст. 387 ЦК України.

З урахуванням встановлених обставин справи, на підставі вищенаведеного суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як слідує з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 надала до початку судового розгляду заяву про визнання позову, представник відповідача визнав позовні позовні вимоги під час підготовчого засідання. Прокурором при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2662 грн 40 коп. Таким чином, з урахуванням положень ч.1 ст.142 ЦПК України слід повернути Чернігівській обласній прокуратурі з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 1331 грн 20 коп. В свою чергу з відповідачів підлягає стягненню судовий збір по 665 грн 60 коп. з кожного.

Також, відповідно до матеріалів справи прокурором була подана заява про забезпечення позову, яка оплачена судовим збором в розмірі 1 331 грн 20 коп. Оскільки положення ч.1 ст.142 ЦПК України застосовуються лише до сплати судового збору під час подачі позову, то з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь Чернігівської обласної прокуратури судовий збір в розмірі 1 331 грн 20 коп. З урахуванням того, що заява про забезпечення позову стосувалась накладення арешту на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 , то судовий збір підлягає стягненню в повному обсязі саме з відповідача ОСОБА_1 . 

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2026 року накладено арешт на належну ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером 7425587900:05:000:5118, площею 2,0000 га, яка розташована на території Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 39435798 від 25.11.2020, індексний номер рішення про державну реєстрацію 55410498 від 30.11.2020).

У відповідності до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Прокурор просила скасувати заходи забезпечення позову з дня набрання рішення суду законної сили з метою в подальшому виконання рішення суду та повернення земельної ділянки у власність Олишівської селищної ради.

З урахуванням клопотання прокурора та можливості виконання рішення суду після набрання ним законної сили, а саме здійснення скасування реєстрації за ОСОБА_1 та реєстрації права на вказану земельну ділянку за Олишівською селищною радою, суд вважає за доцільне скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2026 року після набрання рішенням суду законної сили. 

Враховуючи викладене, керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, 

В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника Козелецької окружної прокуратури Авдієнка Ярослава Валентиновича в інтересах держави в особі Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до  ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Воєнвід» про витребування земельної ділянки - задовольнити.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Воєнвід» на користь Олишівської селищної територіальної громади в особі Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області земельну ділянку з кадастровим номером 7425587900:05:000:5118 площею 2,0000 га, розташовану за межами населених пунктів на території Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернігівської обласної прокуратури: (отримувач - Чернігівська обласна прокуратура, банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ; рахунок отримувача - UA 248201720343140001000006008) понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1996 грн 80 коп. 

Стягнути з Фермерського господарства «Воєнвід» на користь Чернігівської обласної прокуратури: (отримувач - Чернігівська обласна прокуратура, банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ; рахунок отримувача - UA 248201720343140001000006008) понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 665 грн 60 коп.

Повернути Чернігівській обласній прокуратурі з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за платіжною інструкцією № 912 від 10 квітня 2026 року, в розмірі 1331 грн 20 коп.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2026 року скасувати після набрання рішенням суду законної сили. 

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 16 червня 2026 року.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Козелецька окружна прокуратура (ЄДРПОУ 0291011421, адреса місцезнаходження : вул. Євгена Лоскота, 1, с-ще Козелець Чернігівського району Чернігівської області) в інтересах держави в особі Олишівської селищної рада Чернігівського району Чернігівської області ( ЄДРПОУ 04412544, адреса місцезнаходження : вул. Чернігівська, 3, с-ще Олишівка, Чернігівський район, Чернігівська область).
Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 .
Відповідач : Фермерське Господарство «Воєнвід», ЄДРПОУ 34258277, адреса : вул. Грушевського, 1, с. Красне Чернігівського району Чернігівської області. 

Суддя С.М. Майборода