ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 650/2300/25 Головуюча у першій інстанції Хомик І.І.
Провадження № 33/819/123/26    Доповідач в апеляційній інстанції Батрак В.В.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року Херсонський апеляційний суд під головуванням судді Батрака В.В., за участю секретаря Вершини І.О., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Мельниченко В.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду матеріали провадження за клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, подане адвокатом Мельниченко В.В. на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 15 квітня 2025 року, якою 

ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Маркевичеве, Ширяєвського р-ну, Одеської обл., не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч вісімсот) грн. 

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення за наступних обставин.
Так, молодший лейтенант ОСОБА_1 22.03.2025 року близько 00:30 год., під час виконання службових обов`язків перебував в стані алкогольного сп’яніння в АДРЕСА_2 , на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 . Від проходження огляду на стан алкогольного сп’яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, про що було складено акт відмови від огляду на стан алкогольного сп’яніння з використанням технічних засобів.
Не погодившись із вказаною постановою адвокат Мельниченко В.В. подала на неї апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення їй строку на апеляційне оскарження. 
Клопотання мотивоване доводами про те, що про існування оскаржуваної постанови їй стало відомо 18.05.2026 року, оскільки на адресу апелянта надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника по виконавчому провадженню.
Заслухавши суддю-доповідача, адвоката Мельниченко О.О. на підтримання доводів клопотання, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, перевіривши та проаналізувавши доводи клопотання, апеляційний суд приходить до наступного.
Щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду клопотання про поновлення строку, то апеляційним судом вживалися всі заходи для його повідомлення про зазначене. Однак, особисто його повідомити не представилось можливим, а тому було повідомлено його захисника.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Із викладеного слідує, що законодавець визначив процесуальний механізм, яким встановив обрахування строку на апеляційне оскарження постанови судді з моменту її прийняття, а не отримання копії постанови, особою щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності чи її представником.
Закон не містить приписів, які б створювали передумови для іншого обрахування строку на апеляційне оскарження, в тому числі для представника, як окремого суб`єкта права на апеляційне оскарження.
Враховуючи викладене, строк на апеляційне оскарження в даному випадку, обчислюється з моменту прийняття постанови, тобто з 15.04.2025 року.
Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.
Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.
Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак, користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справи «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).
При вирішення клопотання апеляційний суд враховує, що представник, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та сама особа, відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, є самостійними суб`єктами права на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Тобто, зважаючи на вимоги КУпАП, саме особа, яка подає апелянту скаргу з пропуску на апеляційне оскарженні і має подати клопотання про його поновлення.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_1 у часті в судовому засіданні не приймав, разом з тим був обізнаний про складення відносно нього адміністративного протоколу. 
З поданої до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги та клопотання по поновлення строку на апеляційне оскарження, вбачаються, що вони подані та підписані адвокатом Мельниченко В.В.
З долученого до апеляційної скарги договору від 18.05.2026 року про надання правової допомоги, вбачається, що він укладений між адвокатом Мельниченко Вікторією Воломирівною та  ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 . Згідно повідомлення адвоката Горбатюк Алла Георгіївна є матір`ю ОСОБА_1 .
Разом з тим, будь-яких документів на підтвердження родинних зв`язків між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до апеляційної скарги не додано.
Крім того, із сповіщення сім`ї №3920/318, вбачається, що ОСОБА_1 зник 08.04.2025 року датоване 16.04.2025 року, що не може беззаперечно засвідчувати факт перебування ОСОБА_1 у статі безвісті зниклої особи на час проведення апеляційного розгляду адміністративного провадження. 
Сам факт укладення угоди із захисником поза межами строку на апеляційне оскарження, а в даному випадку більш ніж через рік після винесення оскаржуваної постанови суду першої інстанції, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.
Інших причин, які б свідчили про поважність пропуску саме захисником встановленого законом строку на оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційному суду не надано.
За таких обставин, підстав для задоволення заявленого адвокатом Мельниченко В.В. клопотання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
Відмова захиснику у поновленні їй строку на апеляційне оскарження за вказаних обставин не позбавляє її права повторного звернутися до суду апеляційної інстанції з відповідною апеляційною скаргою разом з клопотанням про поновлення їй строку на апеляційне оскарження, із зазначенням інших причин поважності пропуску нею строку на апеляційне оскарження. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката Мельниченко Вікторії Володимирівни про поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 15 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ХЕРСОНСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В.БАТРАК