Провадження № 2/712/2308/26
Справа № 712/2167/18

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді – ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі – ДРІНЯСОВІЙ П.О.
з участю адвоката – БОГАЧ А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського 1Д) до ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 20 вересня 2007 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № CSXRRC07630038, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 14 740 грн. на строк з 20.09.2007 року по 20.09.2010 року включно. Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки, комісії та інші витрати, визначені договором.
Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив свою згоду про те, що він попередньо був ознайомлений та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були йому надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між банком та відповідачем кредитний договір.
Взяті на себе грошові зобов`язання відповідач виконував неналежним чином, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка станом на 15 січня 2018 року складає 12 355 грн. 48 коп.
Ухвалою від 10 квітня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду.
Заочним рішенням від 18 червня 2018 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
16 січня 2026 року відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення.
Ухвалою суду від 06 лютого 2026 року заочне рішення від 18 червня 2018 року скасовано та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін.
23 лютого 2026 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.
28 лютого 2026 року представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.
Представник відповідача адвокат Богач А.О. в судовому засіданні просила у задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з пропущенням позивачем строків позовної давності для звернення з даним позовом до суду.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. 
Як встановлено в судовому засіданні, відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 20 вересня 2007 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № CSXRRC07630038, згідно якого отримав кредит у розмірі 14 740 грн.
Відповідно до умов договору № CSXRRC07630038, банк надає відповідачу строковий кредит у сумі 14 740 грн. на строк з 20.09.2007 року по 20.09.2010 року включно. 
При порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 8,5 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості.
Відповідно до п. 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту, визначено обов`язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви п.п. 4.1, 4.2 Умов та Тарифів. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості.
Отже, датою 20.09.2010 року в договорі визначено кінцеву дату виконання відповідачем дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, однак відповідач свої грошові зобов`язання перед банком не виконав. 
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. 
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 
Відповідач свої зобов`язання за договором виконував не належним чином, що полягає в несвоєчасному погашенні кредиту та відсотків за користування кредитом, визначених умовами договору.
Згідно розрахунку, наданого позивачем, за період з 15.01.2013 року по 15.01.2018 року заборгованість відповідача по відсоткам за кредитним договором становить 63 136 грн. 50 коп.
Щодо заяви відповідача про застосування до позовних вимог строку позовної давності до позовних вимог, суд зазначає наступне.
Представник відповідача зазначила, що за умовами договору № CSXRRC07630038, банк надав позичальнику кредит на строк з 20.09.2007 року по 20.09.2010 року включно. Вважаючи, що Відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, Позивач звернувся до суду з позовом у цій справі щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по відсоткам за кредитним договором за період з 15.01.2013 року по 15.01.2018 року у сумі 63 136,50 грн. При цьому, 20.09.2010 року – було кінцевою датою виконання відповідачем дій щодо повернення кредиту та закінчення строку дії кредитного договору. А з позовом Позивач звернувся до суду 02.03.2018 року. Вважає, що строк позовної давності за вимогами ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за кредитним договором, зокрема й по відсоткам за кредитом, сплив ще 20.09.2013 року. Після спливу строку кредитування, яким у спірних правовідносинах було 21.09.2010 року, Банк взагалі був позбавлений можливості нараховувати проценти за кредитом. Відтак позовні вимоги є протиправним та необґрунтованими.
Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Згідно з ч.1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору і як вбачається з розрахунку заборгованості, порушення умов договору по поверненню кредитних коштів, сплати відсотків зі сторони відповідача, мало місце ще до настання дати сплати останніх щомісячних платежів. 
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 
В пунктах 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, до яких приєднався відповідач підписуючи Договір (заяву) № CSXRRC07630038, визначено обов`язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п.4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в Заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. 
Отже, датою 20.09.2010 року в Договорі (заяві) № CSXRRC07630038 саме визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором та припинення зобов`язань в цілому. 
Відповідно до п.п. 4.1, 4.7 Умов, за користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному у Заяві. При непогашенні кредиту в строки, установлені у Заяві й п.3.2.2 Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості.
Отримані відповідачем кредитні кошти на момент звернення з позовом до суду Банку не були повернуті, тим самим, враховуючи що Договір (Заява) №_CSXRRC07630038 не розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав визначених ст. ст. 599, 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. 
Таким чином, враховуючи що сплата відсотків за Договором № CSXRRC07630038 позичальником повинна здійснюватися щомісячно, то і позовна давність за вимогами пов`язаними з стягненням заборгованості по простроченим щомісячним платежам (відсотків за користування кредитом), повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності від дати звернення до суду, якщо термін не збільшено умовами договору. 
За правилами ч.1ст.259 ЦК України сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність. 
Згідно з п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років.
Отже, строки позовної давності не були пропущені позивачем, а, підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду відсутні.
Так, згідно розрахунку, наданого позивачем, за період з 15.01.2013 року по 15.01.2018 року заборгованість відповідача по відсоткам за кредитним договором становить 63 136 грн. 50 коп. При цьому, відповідачем надано до суду платіжні інструкції щодо часткового погашення вказаної заборгованості на загальну суму 29 536,23 грн. Отже, залишок заборгованості відповідача по відсоткам за кредитним договором становить – 33 600 грн. 27 коп., у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє частково, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 937 грн. 71 коп., що пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (33600,27 грн. х 100% / 63136,50 грн. х 1762 грн.). 
Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,268 ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1054, 1055 ЦК України, суд – 
В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ 14360570, заборгованість по відсоткам за кредитним договором № CSXRRC07630038 від 20 вересня 2007 року нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 15 січня 2013 року по 15 січня 2018 року в сумі 33 600 грн. 27 коп. та судовий збір в сумі 937 грн. 71 коп., а всього 34 537 грн. 98 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: 

Повний текст судового рішення складено 08 травня 2026 року.