КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року місто Київ

справа № 758/3007/24
апеляційне провадження № 33/824/1335/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Скабука Юрія Миколайовича на постанову судді Подільського районного суду міста Києва Ларіонової Н.М. від 23 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює директором товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава Газтрейд", за частиною 1 статті 485 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 23 грудня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 485 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 61 731 грн 78 коп., що становить 150 відсотків вартості товару. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись із вказаною постановою захисник ОСОБА_1 - адвокат Скабук Ю.М. подав апеляційні скарги, у яких просив скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 23 грудня 2025 року та закрити провадження у справі.

Скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у неправильному визначенні митної вартості товарів чи умисному поданні недостовірних відомостей з метою безпідставного зменшення розміру митних платежів, а саме не включенні до митної вартості суму збору за подачу вагонів та перебування їх на території Польщі, що призвело до заниження митної вартості та як наслідок зменшення розміру ПДВ. Вказує, що митне оформлення митної декларації ІМ40ДЕ № 23UA903180003651U9 від 15 серпня 2023 року проведено енергетичною митницею без жодних зауважень щодо митної вартості товару. Крім того, митницею не приймалось рішення про коригування митної вартості, що свідчить про достовірність заявлених відомостей про митну вартість. 

Вказує, що лист № 21/09-1 від 21 вересня 2023 року, на який посилається митниця, не стосується митного оформлення щодо якого складено протокол, оскільки він не подавався під час його здійснення та відноситься до зовсім іншої поставки, оформленої за митною декларацією № 23UA903020013959U2.

Відтак енергетична митниця інкримінує ОСОБА_1 , як директору ТОВ «Полтава Газтрейд», несплату ПДВ у розмірі 41 154 грн 52 коп., який фактично був сплачений до державного бюджету та щодо якого Укрзалізницею складено і зареєстровано податкову накладну. Таким чином, митним органом та оскаржуваною постановою фактично застосовано до скаржника подвійне оподаткування ПДВ щодо витрат, понесених на митній території України, які не підлягають включенню до митної вартості.

Крім того, звертає увагу, що стаття 58 Митного кодексу України не передбачає включення витрат на подачу вагонів за кордон для завантаження до митної вартості.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Скабук Ю.М. в судовому засіданні підтримав апеляційні скарги з наведених у ній підстав.

Представник Енергетичної митниці - Носко Ю.Ю. в судовому засіданні просила залишити апеляційні скарги без задоволення, а постанову Подільського районного суду міста Києва від 23 грудня 2025 року без змін.

Вивчивши матеріали провадження у справі про порушення митних правил та доводи апеляційних скарг, вислухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, вважаю, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Як убачається зі змісту протоколу про порушення митних правил від 16 жовтня 2023 року № 0333/90300/23, 10 серпня 2023 року через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» (відділ митного оформлення № 2 митного поста «Ягодин» Волинської митниці) відповідно до попередньої митної декларації типу ІМ ЕЕ № UA903000/2023/914451 з Польщі (країна відправлення) в Україну на адресу ТОВ «Полтава Газтрейд» (39430, Полтавська обл., Машівський район, село Селещина, вулиця Миру, будинок 4 А, код ЄДРПОУ 43049065) транспортними засобами (залізничні цистерни) №№ 50811926, 50814607, 50898006, 57715401, 58171281, 58199928, 58213299, 58266297, 76620814, 76647536, 76654110 був ввезений товар «Газ вуглеводневий скраплений. Пропан. Використовується для приготування пропан-бутанової суміші», щільність при температурі 15 град. С 506,4 кг/м3, кількість при температурі 15 град. 736,078 тис.л. Загальна вага нетто 372750 кг., фактурна вартість 240423,75 доларів США.

15 серпня 2023 року до ВМО «Полтава» митного поста «Східний» була подана додаткова митна декларація типу ІМ40ДЕ № 23UA903180003651U9 на вищезазначений товар. Разом з електронною митною декларацією до митного оформлення подані, крім інших, наступні документи: сертифікат форми EUR.1 від 7 серпня 2023 року № PL/MF/AS0489705; інвойс від 7 серпня 2023 року № І/0002/23/08; залізнична накладна від 7 серпня 2023 року № 000218; паспорт якості від 3 серпня 2023 року № 31_1/32/IRE/2023; контракт від 18 травня 2022 року № 2022/05_01EX з додатковою угодою від 1 серпня 2023 року № 22; декларація країни експорту від 8 серпня 2023 року №23PL302050E0005913. Поставка здійснена на умовах DAP -Дорогуск-Ягодин. Витрати на транспортування товару за кордоном під час митного оформлення не заявлялись.

При здійсненні самоперевірки митних оформлень, здійснених ТОВ «Полтава Газтрейд» відповідно до контракту від 18 травня 2022 року № 2022/05_01EX встановлено, що в залізничній накладній від 7 серпня 2023 року № 000218 в графі 23 вказано, що ТОВ «Полтава Газтрейд» являється платником збору за подачу вагонів та перебування їх на території Польщі відповідно до договору, укладеного з Акціонерним товариством «Українська залізниця» від 11 березня 2020 року № 2715158. Також було встановлено, що під час митного оформлення аналогічного товару «Газ вуглеводневий скраплений. Пропан. Використовується для приготування пропан-бутанової суміші» на ідентичних умовах поставки відповідно до контракту від 18 травня 2022 року № 2022/05_01EX за митною декларацією від 22 вересня 2023 року № 23UA903020013959U2 до митниці був наданий лист ТОВ «Полтава Газтрейд» від 21 вересня 2023 року № 21/09-1 з розрахунком понесених транспортних витрат за 1 вагон в сумі 213,23 швейцарських франків.

Декларування товару здійснювалося на підставі договору про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів від 8 квітня 2021 року між ТОВ «Полтава Газтрейд» та ТОВ «АВТО ГАЗ ГРУП» (36020, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Соборності, будинок 19, код ЄДРПОУ 37895417). Відповідно до пункту 2.3 договору про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів від 8 квітня 2021 року ТОВ «Полтава Газтрейд» зобов`язане надавати всі документи, необхідні для виконання митного оформлення.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції виходив із того, що директором ТОВ «Полтава Газтрейд» при митному оформленні товару було заявлено неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості, а саме не включено до митної вартості суму збору за подачу вагонів та їх перебування на території Польщі, що, на думку суду першої інстанції, призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів.

Апеляційний суд не може погодитися з таким висновком з огляду на таке.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, відповідно до статті 486 Митного кодексу України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, і запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі статтею 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що ним не регулюється, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні, умисні або з необережності, дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Митним кодексом України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які Митним кодексом України передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є не сам по собі факт виникнення у митного органу сумнівів щодо правильності визначення митної вартості, а доведена сукупність усіх ознак складу адміністративного правопорушення: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Статтею 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене статтею 485 МК України, передбачає вчинення конкретних дій або бездіяльності, які перебувають у причинному зв`язку з неправомірним звільненням від сплати митних платежів, зменшенням їх розміру або ухиленням від їх сплати. Тобто митний орган повинен довести не лише сам факт незаявлення певних відомостей, а й те, що такі відомості були обов`язковими для визначення митної вартості, що їх незаявлення мало неправдивий характер та спричинило конкретне зменшення розміру митних платежів.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення передбачає наявність вини особи. При цьому у випадку інкримінування заявлення неправдивих відомостей з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів необхідним є встановлення спрямованості дій особи саме на досягнення такого результату. Саме по собі неправильне, на думку митного органу, визначення окремої складової митної вартості не є достатнім для кваліфікації дій особи за статтею 485 МК України без доведення того, що особа усвідомлювала обов`язок включення відповідної суми до митної вартості, знала про її належність до витрат, передбачених статтею 58 МК України, та діяла з метою неправомірного зменшення митних платежів.

Відповідно до частини 9 статті 58 МК України розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

За змістом частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зокрема, до таких витрат належать: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до частини 11 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню: плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання; витрати на транспортування після ввезення; податки, які справляються в Україні.

Отже, для висновку про обов`язок декларанта включити спірні витрати до митної вартості митний орган повинен був довести сукупність таких обставин: що ці витрати стосуються саме транспортування оцінюваного товару, а не окремих послуг щодо рухомого складу; що вони були понесені до місця ввезення товару на митну територію України; що вони не були включені до ціни товару за умовами зовнішньоекономічного договору; що вони документально підтверджені, піддаються обчисленню та не містять податків, які справляються в Україні.

Натомість із матеріалів справи вбачається, що митним органом фактично ототожнено збір за подачу вагонів та їх перебування на території Польщі з витратами на транспортування оцінюваного товару до місця ввезення на митну територію України. Таке ототожнення є передчасним і не ґрунтується на положеннях статті 58 МК України.

Оцінюваним товаром у цій справі є «Газ вуглеводневий скраплений. Пропан», а не залізничні вагони чи цистерни, в яких він переміщувався. Тому витрати, пов`язані з подачею вагонів, їх використанням, перебуванням або наданням за межами України, можуть бути включені до митної вартості лише за умови доведення, що вони за своїм економічним змістом є саме витратами на транспортування оцінюваного товару до місця ввезення, а не окремою платою за користування рухомим складом, його подачу, перебування або інші супутні експлуатаційні послуги.

Сам по собі запис у залізничній накладній про те, що ТОВ «Полтава Газтрейд» є платником збору за подачу вагонів та перебування їх на території Польщі, не свідчить автоматично про заниження митної вартості товару. Такий запис може підтверджувати наявність певних договірних відносин або зобов`язань щодо оплати послуг, пов`язаних із вагонами, однак не доводить, що відповідні платежі є складовою митної вартості товару в розумінні пункту 5 частини 10 статті 58 МК України.

Крім того, поставка товару здійснювалася на умовах DAP - Дорогуск-Ягодин Інкотермс 2010. За своєю правовою природою умови DAP передбачають покладення на продавця обов`язку доставити товар до узгодженого місця призначення, при цьому покупець несе витрати та виконує формальності, пов`язані з імпортним митним очищенням, якщо інше не передбачено договором.

З урахуванням зазначеного, у цій справі митний орган мав довести, що спірні платежі не були включені до договірної ціни товару на умовах DAP, а були окремими витратами покупця, які відповідно до статті 58 МК України підлягали додаванню до ціни, фактично сплаченої або такої, що підлягала сплаті за товар. Таких належних і достатніх доказів матеріали справи не містять.

Посилання митного органу на те, що під час митного оформлення аналогічного товару за іншою митною декларацією ТОВ «Полтава Газтрейд» подавало розрахунок понесених транспортних витрат за один вагон, саме по собі не доводить неправдивості відомостей, заявлених у спірній митній декларації. Кожне митне оформлення має оцінюватися з урахуванням конкретних документів, конкретної партії товару, конкретних умов оплати, маршруту, складу витрат та їх включення або невключення до ціни товару. Наявність розрахунку в іншій митній декларації не звільняє митний орган від обов`язку довести склад правопорушення саме у цій справі.

Не може бути достатнім доказом і загальне листування митного органу з АТ «Укрзалізниця» щодо надання послуг із використання або надання вагонів за межами України, оскільки таке листування саме по собі не встановлює правову природу спірних платежів як витрат на транспортування саме оцінюваного товару до місця ввезення, не підтверджує їх невключення до ціни товару на умовах DAP та не доводить неправдивості відомостей, заявлених декларантом.

Апеляційний суд також звертає увагу, що частина 11 статті 58 МК України прямо виключає можливість включення до митної вартості податків, які справляються в Україні. Тому, якщо розрахунок митного органу ґрунтується на сумі ПДВ, нарахованого АТ «Укрзалізниця» за відповідні послуги, така обставина потребувала окремої правової оцінки. Український ПДВ, нарахований на послуги Укрзалізниці, не є самостійною складовою митної вартості товару. До митної вартості за наявності передбачених законом умов могла б додаватися лише вартість відповідної послуги без податку, якщо така послуга дійсно є витратами на транспортування оцінюваного товару до місця ввезення.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, не перевірив економічний зміст спірних платежів, не розмежував витрати на транспортування оцінюваного товару та витрати, пов`язані з подачею, використанням або перебуванням вагонів, а також не встановив, чи були ці суми вже охоплені ціною товару за умовами DAP.

Крім того, митним органом не надано належних доказів того, що за результатами контролю правильності визначення митної вартості було прийнято рішення про коригування митної вартості із зазначенням обґрунтування числового значення скоригованої митної вартості та фактів, які вплинули на таке коригування, як це передбачено статтею 55 МК України.

Відсутність такого рішення сама по собі не є автоматичною підставою для закриття провадження у справі про порушення митних правил, однак у цій справі вона має істотне значення для оцінки доведеності розміру нібито несплачених митних платежів, причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 та ненадходженням платежів до бюджету, а також обґрунтованості висновку митного органу про заниження митної вартості.

Водночас із матеріалів справи вбачається, що митним органом визначено суму несплачених митних платежів, однак належного, послідовного та документально підтвердженого розрахунку, який би дозволяв перевірити базу нарахування, складові митної вартості, суму витрат без податків, курс перерахунку, розмір податкового зобов`язання та причинний зв`язок між незаявленням спірної суми і конкретним зменшенням митних платежів, суду не надано.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 заявив у митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості, є передчасним та не підтверджується сукупністю належних, допустимих і достатніх доказів.

Апеляційний суд виходить із того, що обов`язок доведення події та складу порушення митних правил покладається на митний орган, який склав протокол. Невстановлення хоча б однієї з обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У цій справі митним органом не доведено, що спірні платежі за подачу вагонів та їх перебування на території Польщі є витратами на транспортування оцінюваного товару до місця ввезення на митну територію України у розумінні пункту 5 частини 10 статті 58 МК України; не доведено, що такі витрати не були включені до ціни товару за умовами DAP; не доведено належним чином розмір нібито несплачених митних платежів; не встановлено причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 та зменшенням митних платежів; не доведено наявності у його діях вини, необхідної для кваліфікації за статтею 485 МК України.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, та необґрунтовано визнав його винуватим у порушенні митних правил за статтею 485 МК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини та наведені вище мотиви, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді суду першої інстанції - скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд 

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Скабука Юрія Миколайовича задовольнити.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 23 грудня 2025, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 485 Митного кодексу України - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 485 Митного кодексу України закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 485 Митного кодексу України.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Головачов