Справа № 212/1916/26
2/212/3036/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2026 року       м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі головуючого судді Зіміна М.В., за участю секретаря судового засідання Пелешенко К.В., в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
встановив:
У лютому 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі – ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просило стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №104132435 від 13.04.2023 у розмірі 22218,60 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 13.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – ТОВ «Мілоан») та  ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №104132435, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 7000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію, проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором.
28.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т, згідно з яким до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до  ОСОБА_1 за кредитним договором.
Відповідач свої вимоги за договором не виконав та кредит не повернув. У зв`язку із порушенням зобов`язань за вказаним договором  ОСОБА_1 станом на дату подання позову до суду має заборгованість перед позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у сумі 22218,60 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4265,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 17253,60 грн., простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту у розмірі 700,00 грн. Виходячи з викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаними кредитним договором та понесені судові витрати.
03 березня 2026 року Покровським районним судом міста Кривого Рогу постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи.
Представник позивача до суду не прибув, направив до суду клопотання щодо розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням відсутності заперечень сторони позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 13.04.2023 між ТОВ «Мілоан», як кредитодавцем, та  ОСОБА_1 , як позичальником, укладено Договір про споживчий кредит № 104132435, за умовами якого відповідач отримала 7000,00 грн. (п. 1.2 договору) на строк 105 днів до 13.04.2023 (п.п. 1.3, 1.4 договору) зі сплатою процентів за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1050,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 18900,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.п. 1.5.2., 1.5.3. договору). Також у п. 1.5.1 сторони обумовили, що комісія за надання кредиту становить 700,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово.
Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт  ОСОБА_1 , РНОКПП  НОМЕР_1 , ідентифікований. Акцепт договору позичальником здійснено шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора.
За умовами договору укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з відповідачем у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом відповідача, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Укладений ТОВ «Міолан» з відповідачем договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору).
При цьому з урахуванням п. 7.1, 2.1 договору кредитний договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту шляхом переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Відповідно до пунктів 2.3.1, 2.3.2 договору позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на пролонгацію строку користування/повернення кредиту на тих самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Строк продовження кредиту може становити 3, 7 та 15 днів з максимальним розміром комісії та з максимальним розміром комісії у відсотковому значенні від поточного залишку кредиту за його продовження 3.00, 5.00 та 10.00 відповідно.
ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 7000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №62834404 від 13.04.2023, де у графі призначення платежу зазначено «Кошти згідно договору 104132435».
28.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т, згідно з яким до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до  ОСОБА_1 за кредитним договором №104132435.
29 грудня 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось з претензією до  ОСОБА_1 про сплату заборгованості за Кредитним договором № 104132435 від 13.04.2023 укладеним між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, яка складається із заборгованості по кредиту в розмірі 4265,00 грн, заборгованості по відсоткам в розмірі 17253,60 грн., суми комісії в розмірі 700,00 грн. 
Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та  ОСОБА_1 договір укладено сторонами в електронній формі.
Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наданими позивачем доказами підтверджено, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір №104132435 від 13.04.2023 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором та відповідно наявність між сторонами кредитних відносин, а також підтвердженим факт відступлення ТОВ «Мілоан» позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань (включаючи проценти) за вказаним договором.
Тобто, відповідач  ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором №104132435 від 13.04.2023 перед новим кредитором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.
Згідно із поданим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» розрахунком, який визначено в позовній заяві, розмір заборгованості відповідача становить 21518,60 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4265,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 17253,60 грн., розмір якої знайшов підтвердження під час судового розгляду, а тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо позовних вимог про стягнення комісії в розмірі 700,00 грн. суд зазначає наступне.
Так, п. 1.5.1 Кредитного договору №104132435 від 13.04.2023 визначено, що комісія нараховується одноразово при видачі кредиту. 
Згідно п. 4 ч. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
За положеннями ч.4 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою:  ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де  ДПС - денна процентна ставка;  ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом;  ЗРК - загальний розмір кредиту;  t - строк кредитування у днях.
Так, витрати споживача, пов`язані з отриманням кредиту, згідно п. 4 ч. 1 Закону України «Про споживче кредитування» включаються до загальних витрат за споживчим кредитом.
З умов Кредитного договору №104132435 від 13.04.2023 вбачається, що загальні витрати за споживчим кредитом враховано при обчисленні процентної ставки за споживчим кредитом.
За наведених обставин суд вважає несправедливою умову п. 1.5.1 Кредитного договору №104132435 від 13.04.2023 щодо встановлення комісії за видачу кредиту, оскільки зазначені витрати включаються до загальних витрат за споживчим кредитом та враховуються при розрахунку процентів за кредитом, а тому у задоволенні позовних вимог зі стягнення комісії в розмірі 700,00 грн. слід відмовити.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025.
Відповідно до Акту №Д/14764 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 05.01.2026, який є додатком до Договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025, сума наданих послуг відповідно до Договору № 0107 від 01.07.2025 складає 8000,00 грн.
З детального опису наданих послуг до Акту № Д/14764 за Договором про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 складеним 05.01.206, вбачається, що у справі, де боржником є  ОСОБА_1 надано наступні послуги: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором 0 год. 30 хв.; ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 год. 00 хв.; погодження правової позиції клієнта у справі 0 год. 30 хв.; складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта 3 год. 30 хв.; подання заяви до суду від імені клієнта 1 шт.; усього 6 год. 30 хв.
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 постанови Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18).
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Судом встановлено, що спір, який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, врахувавши складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторони, прийшов до висновку, що з урахуванням вимог розумності та справедливості, з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» слід стягнути 2500,00 грн. судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд, - 
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором №104132435 від 13.04.2023 в розмірі 21518 (двадцять одна тисяча п`ятсот вісімнадцять) гривень 60 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, юридична адреса: 79018, Львівська обл., місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП  НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . 
Повний текст рішення суду складено та підписано 06 травня 2026 року.

Суддя:       М.  В.  Зімін