справа № 208/13314/25
провадження № 2/208/1703/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
15 червня 2026 р.   м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`яського Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Кузнєцової А.С., 
за участю секретаря судового засідання: Вікторовської О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», представник позивача Білик Ірина Олександрівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій представник ПАТ «Укргазбанк» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 45 672,30 грн., що складається з 3% річних 12 814,04грн., інфляційних втрат 32 858,26 грн., та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 27.12.2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укргазбанк» було укладено кредитний договір № 2203/28-312, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав грошові кошти у розмірі 166 000,00 грн. Процентна ставка за користування кредитом – 19,5% річних, за користування кредитом кошти, що не повернуті у терміни, передбачені договором, процентна ставка встановлюється в розмірі – 24,5 % річних, (п. 1.4.2 кредитного договору). Строк повернення кредитних коштів до 26.12.2016 року. 
За рішенням Красноармійського міськрайонного суду, Донецької області від 04.09.2018 року у справі № 235/4430/18 було стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 2203/28-312 у розмірі 122 952,81 грн, та судовий збір в розмірі – 1 844,29 грн. Донецьким ВДВС у Донецькому районі Донецької області СМУМЮ 11.03.2024 року було винесено постанова про відкриття виконавчого провадження № 74399656 відносно ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчих листів. 02.04.2025 року Донецьким ВДВС у Донецькому районі Донецької області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадженя з підстави виконання судового рішення. В зв`язку з тим, що позичальником належним чином не виконувались обов`язки щодо повернення кредиту, представник ТОВ «Укргазбанк», посилаючись на ст. 625 ЦК України, просить стягнути з ОСОБА_1 3% річних та інфляційні витрати.
Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України.
Сторони на виклик до суду не з`явилися.
Позивач ТОВ «Укргазбанк» про дату, час проведення судового засідання повідомлена належним чином відповіднодо ст.ст.128,130 ЦПК України, представником позивача при пред`явлені позову було визначено проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримано.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України.
З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України, наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.
Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що 27.12.2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укргазбанк» було укладено кредитний договір № 2203/28-312.
Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 04.09.2018 року було винесено рішення по справі № 235/4430/18, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2203/28-312 у розмірі 122 952,81грн., та суму судового збору у розмірі – 1 844,29 грн. 
Донецьким ВДВС у Донецькому районі Донецької області СМУМЮ 11.03.2024 року було винесено постанова про відкрито виконавчі провадження, № 74399656 відносно ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа.
02.04.2025 року Донецьким ВДВС у Донецькому районі Донецької області було винесено постанову про закінчення виконавчих проваджень з підстави виконання судового рішення
Відповідно до розрахунку 3% та інфляційних нарахувань, позивачем здійснено нарахування за період з 04.09.2018 року по 23.02.2022 р. 3 % річних складає 12 814,04 грн, сума інфляційних нарахувань за цей же період складає 32 858,26грн. (а.с.22).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини (ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Згідно з ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Правовий аналіз статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження № 12-302гс18).
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18 зроблено правовий висновок про те, що, враховуючи положення частини другої статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким він наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року в справі №127/15672/16.
В справі, що розглядається, 27.12.2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укргазбанк» було укладено кредитний договір № 2203/28-312.
Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 04.09.2018 року було винесено рішення по справі № 235/4430/18 відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2203/28-312 у розмірі 122 952,81грн., та суму судового збору – 1 844,29 грн.
Отже, договірні відносини між сторонами транформувалися у зобов`язальні, пов`язані із стягненням грошових коштів на підставі рішення суду.
Суд враховує те, що Указом Президента України від 24лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався та триває дотепер.
15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану». Відповідно до частини 3 Закону України № 2120-ІХ«Про внесеннязмін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19.
Відповідно до положень п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
За таких підстав нарахування 3 % річних з та інфляційних втрат гідно зі ст.625 ЦК України у справі, що розглядається, здійснюється з урахуванням п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в частині обмеження строку їх нарахування.
Звертаючись до суду, позивач просив стягнути інфляційні втрати та 3 % річних, нараховані за період 04.09.2018 року по 23.02.2022 року, що не порушує вимог чинного законодавства.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних підлягають задоволенню.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 625 ЦК України, ст.ст. 3,5,12,13,18, 258, 260, 265, 268, 273, 280, 283 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК»: суму грошовх коштів в розмірі 45 672 (сорок п`ять тисяч шістсот сімдесят дві) гривні 30 копійок з якої:
- заборгованість за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків за кредитним договором (3 % річних), нарахованої в період з 04.09.2018 року по 23.02.2022 року в розмірі – 12 814,04 грн. 
- суми збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 04.09.2018 року по 23.02.2022 року (включно) в роззмірі – 32 858,26 грн.
- понесені витрати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили, відповідно до ст. 273 ЦПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 15.06.2026 року.
Відомості про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивач: Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», м.Київ, вул. Єреванська буд. 1, код ЄДРПОУ 23697280.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя  А.С. Кузнєцова