Справа № 127/34276/25
Провадження 2/127/7831/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Споживчий центр» та відповідач 30.10.2024 уклали кредитний договір (оферти) № 30.10.2024-100002299. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4500 грн. Позивач зазначив, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач належним чином зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на момент звернення до суду утворилась заборгованість у розмірі 11115 грн, яка складається з 4500 грн заборгованості за тілом кредиту, 3465 грн заборгованості за процентами, 225 грн комісії за надання кредиту, 675 грн комісії за обслуговування кредитної заборгованості та 2250 грн неустойки. У зв`язку з цим позивач просив стягнути із відповідача вказану заборгованість та судовий збір.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Будь-які докази у справі, крім поданих стороною позивача разом із позовною заявою, чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили.
Враховуючи зазначене, суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. 
Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. 
Частина перша статті 549 ЦК України визначає, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За частиною першою статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. 
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки за таке прострочення. Неустойка та інші платежі, нараховані з 24.02.2022 за прострочення виконання таких договорів, підлягають списанню кредитодавцем. 
Воєнний стан в Україні продовжено Указом Президента України від 12.01.2026 №40/2026, затвердженим Законом України від 14.01.2026 № 4757-IX. 
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Суд установив, що 30.10.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 30.10.2024-100002299, оформлений в електронній формі.
Із поданого кредитного договору суд установив, що електронний кредитний договір складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника та обрання ним конкретних умов, а також відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим на номер телефону, вказаний при ідентифікації на сайті кредитодавця (п. 2.2 Договору). 
Технологія укладення електронного кредитного договору передбачала, що кредитодавець направляє позичальнику оферту та заявку, формує електронну форму акцепту, передає одноразовий ідентифікатор у повідомленні на номер телефону, а позичальник, який прийняв умови договору, підписує акцепт електронним підписом одноразовим ідентифікатором (п.п. 2.3.4-2.3.6 Договору). 
У договорі зазначено, що для підписання цього кредитного договору позичальник використав одноразовий ідентифікатор Е113.
Із акцептованих відповідачем умов кредитного договору суд установив, що позичальнику надано кредит на таких умовах: дата надання/видачі кредиту — 30.10.2024; сума кредиту — 4500 грн 00 коп.; строк, на який надається кредит, — 98 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту — 04.02.2025; продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування, строку виплати кредиту та строку договору не передбачена, а у позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження цих строків (п.п. 1-5 акцептованих умов Договору).
Процентна ставка «Стандарт» є фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1 % за один день користування кредитом та застосовується протягом перших чотирьох чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (п. 6 Договору). 
Процентна ставка «Економ» є фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 0,5 % за один день користування кредитом та застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт» (п. 7 Договору).
Відповідно до п. 8 Договору комісія, пов`язана з наданням кредиту, становить 5 % від суми кредиту та дорівнює 225 грн 00 коп.; комісію кредитодавець нараховує та обліковує в день видачі кредиту, а сплачується вона згідно з графіком платежів.
Відповідно до п. 9 Договору комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 225 грн у кожному з трьох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Цю комісію кредитодавець нараховує та обліковує в перший день кожного з трьох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, а сплачується вона згідно з графіком платежів. У цьому ж пункті договору зазначено, що економічна сутність такої комісії полягає в організації та забезпеченні надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпеченні можливості робити платежі онлайн та на відділеннях, забезпеченні можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет, інформуванні про дати сплати чергового платежу, консультаційних послугах та інших послугах, пов`язаних з обслуговуванням кредитної заборгованості.
Відповідно до п. 12 Договору денна процентна ставка визначена сторонами на рівні 0,99 % за формулою: (4365 / 4500) / 98 ? 100 %.
Відповідно до п. 13 Договору проценти є платою за користування кредитом і розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту або її залишку на кількість днів користування кредитом та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.
Відповідно до п. 14 Договору сторони погодили графік платежів. З цього графіка суд установив, що:
перший платіж становить 855 грн, із яких 630 грн — проценти, 225 грн — комісія за надання кредиту, а платіж з суми кредиту не передбачений; цей платіж відповідає першому черговому періоду з 30.10.2024 по 12.11.2024;
другий платіж становить 855 грн, із яких 630 грн — проценти, 225 грн — комісія за обслуговування кредитної заборгованості, а платіж з суми кредиту не передбачений; цей платіж відповідає другому черговому періоду з 13.11.2024 по 26.11.2024;
третій платіж становить 855 грн, із яких 630 грн — проценти, 225 грн — комісія за обслуговування кредитної заборгованості, а платіж з суми кредиту не передбачений; цей платіж відповідає третьому черговому періоду з 27.11.2024 по 10.12.2024;
четвертий платіж становить 855 грн, із яких 630 грн — проценти, 225 грн — комісія за обслуговування кредитної заборгованості, а платіж з суми кредиту не передбачений; цей платіж відповідає четвертому черговому періоду з 11.12.2024 по 24.12.2024;
п`ятий платіж становить 315 грн і складається виключно з процентів; цей платіж відповідає п`ятому черговому періоду з 25.12.2024 по 07.01.2025;
шостий платіж становить 315 грн і складається виключно з процентів; цей платіж відповідає шостому черговому періоду з 08.01.2025 по 21.01.2025;
сьомий платіж становить 4815 грн, із яких 315 грн — проценти, а 4500 грн — сума кредиту; цей платіж відповідає сьомому черговому періоду з 22.01.2025 по 04.02.2025.
Отже, загальна сума процентів за графіком платежів становить 3465 грн, комісія за надання кредиту — 225 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості — 675 грн, а загальні витрати за споживчим кредитом за весь строк кредитування становлять 4365 грн (п.п. 8, 9, 12, 14 Договору).
Згідно з п. 17 Договору неустойка визначена у розмірі 56 грн 25 коп. за кожен день невиконання або неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до п. 3.1 Договору (пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта)) кредитодавець зобов`язався надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти і комісію(ї). 
Відповідно до п. 3.2 Договору кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 
Відповідно до п. 4.1 Договору кредитодавець надає кредит на умовах строковості, платності і поворотності, а спосіб надання коштів визначено як перерахування на рахунок споживача з використанням реквізитів електронного платіжного засобу 4731-21ХХ-ХХХХ-2537. 
Відповідно до п. 4.3 Договору днем надання кредиту є день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту чи сплати платежу — день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або день зарахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. 
Відповідно до п. 4.4 Договору проценти нараховуються з дня надання кредиту включно до дати його фактичного повернення, проценти кредитодавець нараховує та обліковує щоденно, а комісію(ї) — у порядку, встановленому договором. Відповідно до п. 6.1 Договору позичальник зобов`язався забезпечити своєчасне повернення кредиту, сплату процентів і комісії(й) у строки, вказані у заявці, а неустойки — з моменту пред`явлення вимоги кредитодавця. 
Відповідач під час укладення кредитного договору пройшов ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку.
Позивач надав копію договору про надання послуг з переказу коштів № ФК-П-2024/01-2, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення».
Згідно з листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 187-0210 від 02.10.2025 це товариство підтвердило, що на виконання договору про переказ коштів успішно перерахувало 30.10.2024 о 17:25:01 на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 кошти у розмірі 4500,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua — 552568721, призначення платежу — видача за договором кредиту № 30.10.2024-100002299.
На підтвердження розміру заявленої до стягнення заборгованості позивач надав довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 30.10.2024-100002299 від 30.10.2024, у якій зазначив, що заборгованість відповідача складає 11115 грн, з яких 4500 грн - основний борг, 3465 грн - проценти, 225 грн - комісія за надання, 675 грн - комісія за обслуговування, 2250 грн - неустойка. У цій довідці також зазначено, що проценти по кредиту нараховані за період з 30.10.2024 по 04.02.2025.
Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог з огляду на таке.
Подані позивачем документи підтверджують, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, відповідач пройшов ідентифікацію через систему BankID НБУ, акцептував умови кредитного договору одноразовим ідентифікатором Е113, а позивач перерахував на належний відповідачу платіжний засіб 4500 грн кредитних коштів. Отже, факт укладення між сторонами кредитного договору та факт надання кредиту суд вважає доведеними.
Щодо вимоги про стягнення 4500 грн тіла кредиту суд виходить із того, що матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем будь-якої частини основної суми кредиту, а за графіком платежів повернення всієї суми кредиту передбачено сьомим платежем у дату 04.02.2025 (п. 14 Договору). Тому вимога позивача про стягнення 4500 грн основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення 3465 грн процентів суд зазначає таке.
Проценти позивач нарахував за період з 30.10.2024 по 04.02.2025, тобто в межах первісно погодженого строку кредитування 98 днів. Продовження строку кредитування або строку договору сторони не передбачили, а право позичальника ініціювати укладення додаткового договору для продовження таких строків договором виключене (п. 5 Договору). Отже, позивач не нараховував проценти поза межами строку дії кредитного зобов`язання.
Поданий позивачем розрахунок процентів узгоджується з графіком платежів та умовами договору. Згідно з п. 6 Договору процентна ставка «Стандарт» у розмірі 1 % за день застосовується протягом перших чотирьох чергових періодів. З графіка платежів суд установив, що кожен із цих чотирьох періодів триває 14 днів, а сума процентів у кожному з них становить 630 грн. Вказані суми відповідають такому розрахунку: 4500 грн ? 1 % ? 14 днів = 630 грн. Загалом за перші чотири чергові періоди сума процентів становить 2520 грн.
Згідно з п. 7 Договору процентна ставка «Економ» у розмірі 0,5 % за день застосовується протягом чергових періодів, наступних за періодами, в яких діє ставка «Стандарт». Із графіка платежів суд установив, що п`ятий, шостий та сьомий чергові періоди також тривають по 14 днів кожен, а сума процентів у кожному з цих періодів становить 315 грн. Вказані суми відповідають такому розрахунку: 4500 грн ? 0,5 % ? 14 днів = 315 грн. Загалом за останні три чергові періоди сума процентів становить 945 грн.
Отже, загальна сума процентів за весь строк кредитування становить 3465 грн, тобто 2520 грн + 945 грн, що повністю відповідає погодженому сторонами графіку платежів (п. 14 Договору), умовам про застосування процентних ставок «Стандарт» та «Економ» (п.п. 6, 7 Договору) і поданій позивачем довідці-розрахунку.
Суд також перевірив дотримання встановленого законом обмеження щодо максимальної денної процентної ставки. Із п. 12 Договору прямо встановлено, що денна процентна ставка за цим кредитом становить 0,99 %, тобто не перевищує граничний розмір 1 %, визначений частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Загальні витрати за цим кредитом за весь строк його користування відповідно до умов договору складають 4365 грн, що також відповідає зазначеній у договорі формулі розрахунку денної процентної ставки (п. 12 Договору). Тому заявлена до стягнення сума процентів підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення 225 грн комісії за надання кредиту суд виходить із такого.
Відповідно до п. 8 Договору сторони прямо погодили одноразову комісію, пов`язану з наданням кредиту, у розмірі 225 грн 00 коп. Її кредитодавець нараховує та обліковує в день видачі кредиту, а сплачується вона згідно з графіком платежів. Ця комісія є разовим платежем, прямо пов`язаним з наданням кредиту, включена до погоджених сторонами загальних витрат за споживчим кредитом та не виходить за межі граничного розміру денної процентної ставки, встановленого законом. За таких обставин вимога про стягнення 225 грн комісії за надання кредиту є обґрунтованою.
Щодо вимоги про стягнення 675 грн комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд дійшов іншого висновку.
Відповідно до п. 9 Договору така комісія встановлена у розмірі 225 грн у кожному з трьох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Сам договір визначає її економічну сутність як організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення можливості робити платежі онлайн, відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет, інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги та інші послуги, пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості.
Отже, за змістом самого договору ця комісія є періодичним платежем за інформаційний супровід, нагадування про чергові платежі, консультації та інші дії, які супроводжують виконання кредитного договору.
Разом з тим частина перша статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачає обов`язок кредитодавця після укладення договору про споживчий кредит безоплатно на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, повідомляти інформацію про поточний розмір заборгованості, надавати виписку щодо погашення заборгованості, у тому числі інформацію про платежі, які сплачені та які належить сплатити, дати сплати та інші умови сплати.
За таких обставин суд дійшов висновку, що періодична комісія за обслуговування кредитної заборгованості, передбачена п. 9 Договору, фактично встановлена за дії кредитодавця, які пов`язані з супроводом кредиту, інформуванням позичальника, консультаційною підтримкою та забезпеченням способів виконання зобов`язання. Такі дії не є самостійно замовленою відповідачем окремою додатковою послугою, а супроводжують виконання основного кредитного зобов`язання і в частині інформування прямо кореспондуються з обов`язками кредитодавця, які закон покладає на нього безоплатно.
Крім цього, позивач не надав будь-яких доказів того, що відповідач замовив окрему додаткову послугу з обслуговування кредитної заборгованості, погодив її як самостійний предмет оплати поза межами кредитного договору або фактично отримав конкретизований обсяг платних послуг, відмінних від інформаційного супроводу та дій, які кредитодавець виконує в межах обслуговування кредиту.
Тому підстави для стягнення з відповідача 675 грн комісії за обслуговування кредитної заборгованості відсутні.
Щодо вимоги про стягнення 2250 грн неустойки, то суд також вважає, що підстав для її задоволення немає.
Кредитний договір між сторонами укладено 30.10.2024, тобто в період дії воєнного стану. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальник у цей період звільняється від обов`язку сплачувати неустойку за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, а нарахована неустойка підлягає списанню кредитодавцем. За таких обставин вимога про стягнення 2250 грн неустойки задоволенню не підлягає.
Отже, із відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором № 30.10.2024-100002299 від 30.10.2024 у загальному розмірі 8190 грн, яка складається з 4500 грн заборгованості за тілом кредиту, 3465 грн процентів та 225 грн комісії за надання кредиту. Тому позов потрібно задовольнити частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково на 73,68 %, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1784,82 грн.
Керуючись статтями 81, 128, 141, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, статтями 11, 207, 509, 526, 530, 536, 546, 549, 551, 627, 628, 629, 638, 639, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 30.10.2024-100002299 від 30.10.2024 у розмірі 8190 (вісім тисяч сто дев`яносто) гривень, з яких: 4500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3465 грн - заборгованість за процентами; 225 грн - комісія за надання кредиту.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1784 (одна тисяча сімсот вісімдесят чотири) гривні 82 копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя В. В. Горбатюк