САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/1049/26 
Провадження №2/726/394/26 
Категорія 62 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
22.06.2026 м. Чернівці 
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Колісник А.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати за найм жилого приміщення,- 
ВСТАНОВИВ :
1.Стислий виклад позиції позивача.
Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення заборгованості з оплати за найм жилого приміщення у якому вказує, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 07.07.2025 у справі № 726/1638/25 було задоволено позов ОСОБА_1 та визнано укладеним «Договір найму житлових приміщень в гуртожитку» між нею та ОСОБА_2 у запропонованій позивачем редакції.
Відповідно до умов Договору найму житлових приміщень в гуртожитку відповідач прийняв у строкове платне користування кімнату АДРЕСА_1 . Також сторони погодили плату за користування жилою площею в гуртожитку.
Зазначає, що відповідач не виконує свої обовязки за договором по оплаті за найм житлового приміщення, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 24500,00 гривень.
Враховуючи викладене, а також обставини прострочення виконання зобовязання, просить суд ухвалити рішення яким стягнути із відповідача на її користь заборгованість з оплати найму кумнати у розмірі 24 500,00 гривень, збитки від інфляції у розмірі 740,00 гривень та 3 % річних у розмірі 430,00 гривень.
2. Рух справи у суду, заяви (клопотання) учасників справи.
Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 08.04.2026 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 11.06.2026 року було закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.
Позивач у судове засідання не з`явилася.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, відзиву не надсилав.
За наявності умов для проведення заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. ст.280-283 ЦПК України, ухвалює заочне рішення.
3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази на з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності у своїй сукупності, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову враховуючи таке.
Судом встановлено, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами є цивільними, договірними, зобов`язальними правовідносинами у сфері найму житла та стосуються виконання відповідачем свого обовязку по сплаті орендної плати за користування житлом.
Аналіз обставин у цілому дає підстави констатувати, що позивач стверджує про невиконання відповідачем умов договору щодо сплати орендної плати за житло. Відтак переконує, що така бездіяльність відповідача є невиконанням умов договору та грошового зобов`язання, а отже її право порушено та підлягає захисту у судовому порядку.
Оцінюючи твердження позивача, судом було встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 07.07.2025 року у справі № 726/1638/25, було задоволено позов ОСОБА_1 та визнано укладеним «Договір найму житлових приміщень в гуртожитку» між нею та ОСОБА_2 у запропонованій позивачем редакції.
Відповідно до умов Договору найму Житлових приміщень в гуртожитку ОСОБА_2 прийняв у строкове платне користування кімнату № НОМЕР_1 , загальною площею 18,0 кв м, розташовану на третьому поверсі гуртожитку у м. Чернівці по вул Хотинській, 4-Д . 
Згідно з п. 3.1 Договору плата за найм житла вноситься Наймачем у грошовій формі у розмірі 3 500,00 гривень щомісячно з урахуванням індексу інфляції. Плата за найм житла вноситься Наймачем на особистий картковий рахунок Наймодавця щомісячно до 20 числа місяця наступного за тим, що підлягає оплаті.
Відповідно до п. 3.2 Договору плата за користування, перерахована не своєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України.
Обчислення розміру плати за найм житла здійснюється з урахуванням інфляції (п. 3.3 Договору).
Отже між сторонами дійсно існують договірні правовідносини найму.
Встановлено також, що відповідачу було надіслано письмове попередження, де зазначено, що ним не здійснено оплату орендної плати за період із серпня по вересень 2025 року, про що свідчить квитанція (чек) про відправлення кореспонденції від 16.09.2025 року. 
4.Норми права, які застосував суд, мотиви з яких виходив суд та оцінка та висновки суду.
Так, статтею 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Згідно ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
Статтею 820 ЦК України передбачено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла.
За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом із тим, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 79, ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Таким чином позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу позову належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.
У даному ж випадку, окрім підтвердження факту існування між сторонами зобовязального правовідношення, позивач повинен довести і факт існування заборгованості зі сплати орендної плати, строк такого прострочення, його розмір.
Однак, окрім копії вищевказаного судового рішення, яким договір найму визнано укладеним та вищеописаного листа-попередження про необхідність оплати орендної плати за серпень-вересень 2025 року, позивач не додає будь-яких інших письмових доказів на підтвердження викладеного нею у позові.
В даному контексті варто зауважити, що сам по собі лист-попередження, надісланий відповідачу, не є належним та достатнім доказом існування заборгованості у заявленому розмірі. Такий документ лише відображає позицію позивача щодо наявності у відповідача обов`язку зі сплати коштів. При цьому у листі міститься вимога про сплату заборгованості за 2 місяці (серпень та вересень 2025 року). Натомість у своєму позові позивач стверджує про невиконання відповідачем обовязку по сплаті орендної плати протягом 7 місяців: з серпня 2025 по лютий 2026 року включно.
Позивачем не надано суду розрахунку заборгованості із зазначенням періодів нарахування плати за найм, розміру прострочених щомісячних платежів, дати виникнення прострочення за кожним платежем, а також відомостей щодо здійснених відповідачем оплат, якщо такі мали місце. Матеріали справи також не містять виписок з банківського рахунку позивача, платіжних документів, актів звірки взаєморозрахунків, письмових вимог про оплату за весь заявлений період або інших доказів, які б об`єктивно підтверджували факт невиконання відповідачем грошового зобов`язання.
Враховуючи встановлену необгрунтованість вимог щодо розміру заборгованості та самого факту її існування, судом не може бути встановлено істинність і похідної позовної вимоги про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, адже для застосування наслідків, передбачених статтею 625 ЦК України, кредитор повинен довести наявність простроченого грошового зобов`язання, суму основного боргу, дату початку та дату закінчення прострочення, а також надати належний розрахунок інфляційних втрат і трьох процентів річних. Розрахунок таких сум, як письмовий доказ у справі, позивачем також не надано. 
Суд враховує, що відповідач не подав відзиву на позов та не з`явився у судове засідання. Однак неподання відповідачем відзиву не звільняє позивача від обов`язку довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Заочний розгляд справи не змінює правил розподілу обов`язку доказування та не може бути підставою для задоволення позову за відсутності належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивачем доведено факт існування між сторонами договірних правовідносин найму житлового приміщення, однак не доведено належними, допустимими та достатніми доказами факту невиконання відповідачем обов`язку зі сплати найму, розміру заборгованості та періоду її виникнення.
Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а подані позивачем докази не дають можливості встановити наявність і розмір заявленої до стягнення заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
На підставі викладеного, ст.ст. 509, 526, 530, 610, 612, 625, 810, 815, 820 ЦК України, та керуючись ст.ст.4, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-285, 352, 354, ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати за найм жилого приміщення – відмовити.
Судовий збір у розмірі 1331,20 гривень компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Заочне рішення може бути переглянуте Садгірським районним судом м. Чернівці за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя 	С. В. Мілінчук