Справа № 352/2984/25
Провадження № 2-о/352/1/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючого – судді   Струтинського Р. Р.
з участю секретаря    Гребінника В. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Облещук Ольга Петрівна, заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту батьківства,

у с т а н о в и в :

Адвокат Облещук О. П. звернулася в інтересах заявника ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту, в якій просила: встановити батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внести зміни до актового запису № 811 від 05.04.1991, виданого Івано-Франківським міським відділом ЗАГС Івано-Франківської області, УРСР, про народження ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Івано-Франківськ, вказавши: - у графі «Батько»: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Тисмениця Івано-Франківської області, громадянин України.
Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Івано-Франківську, матір`ю якого є ОСОБА_3 , а батьком вказано ОСОБА_4 за заявою матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Батьки заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не перебували в зареєстрованому шлюбі, але жили разом як чоловік і дружина більше 30 років, починаючи з 1983 по 2016 роки, в АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний побут. Останні 8-9 років батьки заявника жили окремо, батько проживав у м. Тисмениця, але стосунки між батьками залишилися дружніми. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 помер, однак за життя останній завжди визнавав себе батьком заявника ОСОБА_1 , та через юридичну необізнаність не подав до органу РАЦСу заяву про визнання себе батьком свого сина. Того ж року, ІНФОРМАЦІЯ_7 померла і мама заявника ОСОБА_3 . Також доказом того, що заявник є сином померлого ОСОБА_2 свідчить і те, що протягом останніх 10 років він зареєстрований за адресою проживання свого померлого батька. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яку має намір прийняти заявник, однак йому треба довести факт родинних відносин між спадкодавцем і спадкоємцем. 
Заявник у судове засідання не з`явився, представник заявника в поданій суду заяві просила справу розглянути у відсутності сторони заявника, заяву підтримала та просила її задоволити.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Установлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Івано-Франківську, батьками заявника записано - мати ОСОБА_3 , батько ОСОБА_4 . Згідно актового запису про народження заявника № 00055394235 від 17.12.2025 підставою запису відомостей про батька стала заява матері - одинокої від 05.04.1991 (а.с.8-9).
Тобто встановлено, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою.
ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_2 помер, про що свідчить копія свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 16.08.2025 (а.с.13), та ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 20.12.2025 (а.с.14).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок у АДРЕСА_2 .
Згідно довідки Тисменицької міської ради Івано-Франківської області № 136 від 18.12.2025 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . На день його смерті разом з ним був зареєстрований: син ОСОБА_1 , 1991 р.н. (а.с.17).
Таким чином, заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_2 , однак для оформлення своїх спадкових прав необхідно надати докази родинних відносин зі спадкодавцем.
Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.
Відповідно до змісту ч.1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно до п. 3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Згідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.
Як убачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи.
У п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Підтвердженням факту батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 також є: копія паспорту заявника ОСОБА_1 (а.с.6), копія свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 (а.с.7), копії спільних світлин заявника з батьками (а.с.10-12), копія будинкової книги № 1678 (а.с.15-16), письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у яких зазначено, що дійсно батьком заявника був покійний ОСОБА_2 (а.с. 35-37).
З огляду на викладене, з`ясувавши всі обставини справи, суд уважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
На підставі наведеного, відповідно до ст. 125, 130, 134, 135 СК України, керуючись ст. 293, 319 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Облещук Ольга Петрівна, заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту батьківства - задоволити.
Установити факт батьківства, а саме, що громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Івано-Франківськ.
Зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису № 811 від 05.04.1991, виданого Івано-Франківським міським відділом ЗАГС Івано-Франківської області, УРСР, про народження ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Івано-Франківськ, вказавши:
- у графі «Батько»: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Тисмениця Івано-Франківської області, громадянин України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Галицька,25, код ЄДРПОУ 33645594.
Повне судове рішення складено 15.05.2026.

Суддя          Руслан СТРУТИНСЬКИЙ