ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року	Львів	Справа № 380/7505/24 пров. № А/857/7769/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Мандзія О.П.,
суддів: Качмар В.Я., Матковської З.М.
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі №380/7505/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-
суддя у І інстанції – Качур Р.П.,
дата ухвалення рішення – 21.01.2025,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складення повного тексту рішення – не зазначено

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі – відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач-2), у якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.12.2023 №103750007010 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 16.09.2023, зарахувавши до трудового стажу за Списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 з 21.12.1988 по 14.08.1995; з 04.11.2011 по 13.02.2018, з 14.01.2019 по 02.05.2019, з 13.05.2019 по 14.08.2023 та зарахувавши до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1982 по 16.07.1985;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, починаючи з 16.09.2023, зарахувавши до трудового стажу за Списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 з 21.12.1988 по 14.08.1995; з 04.11.2011 по 13.02.2018, з 14.01.2019 по 02.05.2019, з 13.05.2019 по 14.08.2023 та зарахувавши до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1982 по 16.07.1985.
В обґрунтування позову зазначив те, що 04.12.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення йому пенсії за Списком № 2 відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (надалі – Закон № 1788-ХІІ), та статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, однак рішенням відповідача-2 від 07.12.2023 № 103750007010 повідомлено позивача про відмову у призначенні пенсії, оскільки за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період навчання згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки запис про навчання не повний (відсутня дата видачі диплому), а також за доданими документами до пільгового стажу не зараховано: періоди роботи згідно довідки №21 від 01.12.2023, оскільки посада (електрогазозварник) відсутня у переліку посад, відповідно до постанови чинної у період роботи, довідка не містить підсумку пільгового стажу, відсутні відомості про перебування/не перебування у відпустках без збереження заробітку, відсутній підпис спеціаліста кадрів; період роботи згідно з довідкою №1/2-712 від 12.09.2023, оскільки посада, яка зазначена у довідці та трудовій книжці, відсутня у переліку посад згідно з постановою, чинною у період роботи, також відсутні відомості про перебування/не перебування у відпустках без збереження заробітку; період роботи відповідно до архівної довідки № 05-10/54 від 01.09.2023, оскільки ВАТ «Ржищівський завод «Радіатор» ліквідовано 09.12.2003. Позивач вважає, що відповідач вчинив протиправні дії, які полягають у відмові зарахувати до трудового стажу за Списком №2 період роботи позивача з 21.12.1988 по 14.08.1995; з 04.11.2011 по 13.02.2018, з 14.01.2019 по 02.05.2019, з 13.05.2019 по 14.08.2023; період навчання з 01.09.1982 по 16.07.1985.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії №103750007010 від 07.12.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 04.12.2023, зарахувавши до трудового стажу за Списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 з 21.12.1988 по 14.08.1995; з 04.11.2011 по 13.02.2018, з 14.01.2019 по 02.05.2019, з 13.05.2019 по 14.08.2023 та зарахувавши до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1982 по 16.07.1985. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. 
Зокрема апелянт вказує на те, що пільгового стажу не зараховано періоди роботи: відповідно до довідки №21 від 01.12.2023, виданої ТОВ «КСМ-Груп», оскільки посада «електрогазозварник» відсутня у переліку професій згідно постанови, чинної на момент роботи позивача. Довідка не містить підсумку пільгового стажу, відсутня інформація про перебування чи неперебування у відпустках без збереження заробітної плати, відсутні дані про проведення атестації робочого місця. 
Крім того, зазначив, що довідка не відповідає вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (Додаток № 5), зокрема, така довідка має бути підписана керівником підприємства, начальником відділу кадрів та головним бухгалтером (у довідках відсутні посада та підпис начальника відділу кадрів).
Відповідно до пункту 1 статті 114 розділу XIV-1 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 розділу XIV-1 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Зазначив, що відповідно до пункту 2.1 Порядку 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком подаються, зокрема, документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку 637 (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1 - 6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 № 1231/13105 (далі - Порядок 18-1). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії; документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).
З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що Згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 22.07.1985 ОСОБА_1 :
- з 01.09.1982 по 16.07.1985 навчався у Ржищівському середньому ПТУ № 14;
- з 19.07.1985 прийнятий в ремонтно-механічну дільницю слюсарем-ремонтником 3 розряду у Ржищівський завод «Радіатор»;
- з 18.10.1985 звільнений у зв`язку з призовом в радянську армію на дійсну службу;
- з 02.11.1985 по 30.11.1988 - служба у радянській армії;
- з 21.12.1988 прийнятий на посаду слюсаря-ремонтника на гарячих ділянках робіт 4 розряду в ремонтно-монтажній бригаді ливарного цеху у Ржищівський завод «Радіатор»;
- з 28.07.1994 проведена атестація робочих місць, це робоче місце підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення;
- 14.08.1995 звільнений у зв`язку з переведення на птахофабрику;
- з 18.08.1995 прийнятий на роботу електрозварником, слюсарем 4 розряду у птахофабрику «Васильківська»;
- 20.05.1997 рішенням кваліфікаційної комісії встановлено 5 розряд електрозварника;
- з 29.11.2000 звільнений з роботи за власним бажанням;
- з 14.02.2003 прийнятий електрогазозварником 5го розряду у виробничо-диспетчерську службу ЗАТ «Гідроінжбуд»;
- з 23.06.2005 звільнений за власним бажанням згідно зі статтею 38 КЗпП України;
- з 18.07.2005 прийнятий на роботу в РЕВМ № 5 Управління експлуатації водопровідних мереж електрогазозварником 5 розряду у ВАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал»;
- з 18.07.2006 звільнений з роботи згідно зі статтею 38 КЗпП України за власним бажанням;
- з 01.02.2007 прийнятий на роботу на посаду електрогазозварника у ПКВП «Метпромсервіс»;
- з 07.03.2008 звільнений з роботи згідно зі статтею 38 КЗпП України за власним бажанням;
- з 01.04.2013 прийнятий на посаду молодшого обслуговуючого персоналу у Боярський міжміський навчально-виробничий комбінат;
- з 31.05.2017 звільнений з роботи згідно зі статтею 38 КЗпП України за власним бажанням;
- з 04.01.2011 прийнятий на слюсарем-ремонтником будівельно-монтажної дільниці № 3 за сумісництвом у ТОВ «КСМ-ГРУП»;
- з 01.11.2011 переведений електрогазозварником цієї ж дільниці;
- з 13.02.2018 звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України;
- з 15.02.2018 прийнятий електрогазозварником у ТОВ «Гідроінжбуд»;
- з 31.12.2018 звільнений за угодою сторін згідно з ч. 1 ст. 36 КЗпП України;
- з 14.01.2019 прийнятий електрогазозварником будівельно-монтажної дільниці №3 у ТОВ «КСМ-ГРУП»;
- з 02.05.2019 звільнений за угодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України;
- з 13.05.2019 прийнятий на посаду електрогазозварника № 5 п`ятого розряду дільниці з ремонту теплових мереж № 1 аварійно-відновлювальної служби у Комунальному підприємстві «Київтеплоенерго»;
- з 21.01.2021 переведений на посаду електрогазозварника 5 розряду дільниці з ремонту теплових мереж № 2 аварійно-відновлювальної служби у Комунальному підприємстві «Київтеплоенерго».
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою від 04.12.2023 у якій просив призначати йому пенсію за віком.
Рішенням Головного управління України у Львівській області № 103750007010 від 07.12.2023 відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Вказаним рішенням зазначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених посадах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Встановлено, що вік заявника: 56 років 02 місяців 19 днів, страховий стаж особи становить – 35 років 01 місяць 15 днів; пільговий стаж (Список № 2) особи не визначено. 
За результатами розгляду документів, доданих до заяви:
за доданими документами до страхового стажу не зараховано:
- період навчання згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 , оскільки запис № 1 про навчання є неповним (відсутня дата видачі диплома). Повідомлено, що для зарахування вказаного періоду до страхового стажу позивачу слід надати уточнюючу довідку про період та форму навчання, видану на підставі первинних документів, або документ про освіту. 
До пільгового стажу не зараховано: 
- періоди роботи відповідно до довідки №21 від 01.12.2023, оскільки посада (електрогазозварник) відсутня у переліку професій згідно з постановою, чинною у період роботи, довідка не містить підсумку пільгового стажу, відсутні відомості про перебування чи неперебування у відпустках без збереження заробітку, відсутній підпис спеціаліста кадрів. Для зарахування необхідно дооформити довідку згідно зауважень. Також відсутні дані про атестацію робочих місць підприємством. Додатково повідомляємо, що у періоди роботи зазначених у довідці, згідно відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 з 01.04.2013 по 31.05.2017 наявна інша робота, тому необхідно підтвердити повну зайнятість, на пільговій роботі;
- період роботи відповідно до довідки №1/2-712 від 12.09.2023, оскільки посада, яка зазначена у довідці та трудовій книжці, відсутня у переліку посад згідно постанови, чинної у період роботи, також відсутні відомості про перебування/не перебування у відпустках без збереження заробітку;
- період роботи згідно архівної довідки №05-10/54 від 01.09.2023, оскільки ВАТ «Ржищівський завод «Радіатор» ліквідовано 09.12.2003. Для зарахування до пільгового стажу необхідно надати рішення комісії Пенсійного фонду України з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.
Згідно з порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсій, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 № 1231/13105: підтвердження періодів роботи, що зараховується до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.
Вищевказаним рішенням встановлено, що право на пенсійну виплату на пільгових умовах згідно з поданими документів відсутнє. Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату згідно підтверджених документів з 16.09.2027 (за віком відповідно до ст. 26 Закону України № 1058).
Позивач не погодився із рішенням відповідача-2 від 07.12.2023 №103750007010, вважає, що періоди роботи ОСОБА_1 з 21.12.1988 по 14.08.1995; з 04.11.2011 по 13.02.2018, з 14.01.2019 по 02.05.2019, з 13.05.2019 по 14.08.2023 підлягають зарахуванню до пільгового трудового стажу за Списком № 2, а період навчання з 01.09.1982 по 16.07.1985 - до загального страхового стажу, тому звернувся до суду із цим позовом.
Суд першої інстанції позов задовольнив частково з тих підстав, що відповідач діяв не у порядку та не у спосіб визначений законом, як то передбачено ст. 19 Конституції України.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові не оскаржується, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки спірним правовідносинам у цій частині.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
У преамбулі Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Підстави призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).
Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 13 Закону №1788-XII було передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок відносно загального пенсійного віку (60 років для чоловіків і 55 років для жінок) з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та на 5 років для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 5 років.
Отже, за змістом вищенаведеної норми пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії, яка призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу, залежить від праці такої особи в особливих умовах, певно визначений час, призначення якої має відбуватись при досягненні нижчого пенсійного віку.
У постанові від 18.02.2020 у справі №1840/3344/18 Верховний Суд зазначив, що «пенсія за віком» - це свого роду «державний депозит» (примусовий та індивідуальний) кожної особи, який залежить від праці такої особи, та підлягає безумовному поверненню з боку держави у встановленому розмірі протягом всього життя пенсіонера після досягнення певного віку.
Суд зазначає, що зазначений правовий висновок необхідно розповсюдити також і на «пенсії за віком на пільгових умовах».
Законом №213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах.
09.07.2003 ухвалено Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).
03.10.2017 Верховною Радою України ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:
«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».
Судом встановлено, що рішенням Головного управління України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії №103750007010 від 07.12.2023 відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Вказаним рішенням за результатами розгляду документів, доданих до заяви:
за доданими документами до страхового стажу не зараховано:
- період навчання згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 , оскільки запис № 1 про навчання є неповним (відсутня дата видачі диплома). Повідомлено, що для зарахування вказаного періоду до страхового стажу позивачу слід надати уточнюючу довідку про період та форму навчання, видану на підставі первинних документів, або документ про освіту. 
До пільгового стажу не зараховано: 
- періоди роботи відповідно до довідки №21 від 01.12.2023, оскільки посада (електрогазозварник) відсутня у переліку професій згідно з постановою, чинною у період роботи, довідка не містить підсумку пільгового стажу, відсутні відомості про перебування чи неперебування у відпустках без збереження заробітку, відсутній підпис спеціаліста кадрів. Для зарахування необхідно дооформити довідку згідно зауважень. Також відсутні дані про атестацію робочих місць підприємством. Додатково повідомляємо, що у періоди роботи зазначених у довідці, згідно відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 з 01.04.2013 по 31.05.2017 наявна інша робота, тому необхідно підтвердити повну зайнятість, на пільговій роботі;
- період роботи відповідно до довідки №1/2-712 від 12.09.2023, оскільки посада, яка зазначена у довідці та трудовій книжці, відсутня у переліку посад згідно постанови, чинної у період роботи, також відсутні відомості про перебування/не перебування у відпустках без збереження заробітку;
- період роботи згідно архівної довідки № 05-10/54 від 01.09.2023, оскільки ВАТ «Ржищівський завод «Радіатор» ліквідовано 09.12.2003. Для зарахування до пільгового стажу необхідно надати рішення комісії Пенсійного фонду України з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.
З цього приводу суд зазначає, що пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі – Порядок № 637), у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 21.02.2020 у справі № 291/99/17.
Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Згідно з пунктом 10 Порядку №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.
Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року.
Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Однак, суд першої інстанції вірно зазначив, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача на підприємстві у спірні періоди. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами, які дають права для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Записи про спірний період роботи засвідчений відповідними печатками.
Пунктом 9 Порядку № 383 встановлено, що пенсії за сумісними роботами, професіями та посадами працівників, зайнятих у виробництвах та на роботах, передбачених Списками, призначаються, зокрема, за Списком № 2, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку № 1, а інша в Списку № 2.
Відповідач не заперечує наявність у позивача достатнього загального стажу та досягнення позивачем віку для призначення пенсії на пільгових умовах, а, отже, спірним є наявність у позивача стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Судом встановлено, ОСОБА_1 з 21.12.1988 прийнятий на посаду слюсаря-ремонтника на гарячих ділянках робіт 4 розряду в ремонтно-монтажній бригаді ливарного цеху у Ржищівський завод «Радіатор» та звільнений з цієї посади 14.08.1995; з 01.11.2011 переведений електрогазозварником дільниці № 3 у ТОВ «КСМ-ГРУП» та з 13.02.2018 звільнений з посади; з 14.01.2019 прийнятий електрогазозварником будівельно-монтажної дільниці № 3 у ТОВ «КСМ-ГРУП» та 02.05.2019 звільнений з посади; з 13.05.2019 прийнятий на посаду електрогазозварника №5 п`ятого розряду дільниці з ремонту теплових мереж №1 аварійно-відновлювальної служби у Комунальному підприємстві «Київтеплоенерго», а з 21.01.2021 переведений на посаду електрогазозварника 5 розряду дільниці з ремонту теплових мереж № 2 аварійно-відновлювальної служби у Комунальному підприємстві «Київтеплоенерго».
В зазначені періоди роботи позивача чинними були: Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994. Професія електрогазозварника (зазначена у довідках №21 від 01.12.2023, №1/2-712 від 12.09.2023) віднесена до професій і посад із важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 (розділ XXXIII «Загальні професії», підрозділ у всіх галузях господарства) постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 (розділ XXXIII «Загальні професії» позиція 23200000-19756 «Електрогазозварники, зайняті на різці та ручному зварюванні»); Списку №2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 (розділ XXXIII «Загальні професії» позиція 23200000-19756 «Електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки»); Списку № 2, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року (розділ XXXIII «Загальні професії» позиція 23200000-19756 «Електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки»); Списку № 2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. №461 (розділ XXXIII «Загальні професії» «Електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки»).
Отже, професія електрогазозварника внесена до Списку №2 та, відповідно до пункту 3 Порядку № 383, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні позивача до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії позивачем подана копія трудової книжки, в якій містяться записи про періоди роботи позивача електрогазозварника, а також посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, записи завірені підписом повноважних осіб та печаткою, не містять виправлень, тобто оформлені належним чином.
З аналізу зазначених норм чинного законодавства слідує, що використання норм Порядку №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.
У свою чергу, позивачем надано трудову книжку, яка є єдиним і беззаперечним доказом, що останній має право на пенсію відповідно до вищезазначених правових норм чинного законодавства.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі №156/173/17.
Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що з боку відповідача відсутні будь-які зауваження щодо правильності заповнення трудової книжки позивача чи наявності інших обставин, які б могли викликати обґрунтовані сумніви у достовірності зазначених у ній даних.
Ураховуючи викладене, та зважаючи на підтвердження пільгового стажу роботи позивача записами в його трудовій книжці, потреба у наданні уточнюючих довідок з підприємства відсутня.
З матеріалів справи встановлено, що право позивача на віднесення його трудового стажу за спірний період до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, підтверджено за результатами здійснення атестації робочого місця, що підтверджується наказами Комунального підприємства Виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» від 26.04.2018 № 44, від 31.07.2019 № 557, довідками Комунального підприємства Виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» від 12.09.2013 № 1/2-712, довідки ТОВ «КСМ-ГРУП», протоколом атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по Ржищівському заводу «Радіатор».
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що до спеціального стажу позивача повинен бути зарахований стаж за періоди його роботи: з 21.12.1988 по 14.08.1995; з 01.11.2011 по 13.02.2018, з 14.01.2019 по 02.05.2019, з 13.05.2019 по 14.08.2023.
З огляду на те, що трудова книжка позивача містить всі необхідних записи, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення позивача, періоди роботи позивача з 21.12.1988 по 14.08.1995; з 01.11.2011 по 13.02.2018, з 14.01.2019 по 02.05.2019, з 13.05.2019 по 14.08.2023 підлягають зарахуванню до пільгового стажу.
Отже, пільговий стаж роботи позивача, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, становить понад 12 років і 6 місяців.
При цьому, щодо доводів відповідача-2 про те, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 у період з 01.04.2013 по 31.05.2017 наявна інша робота, тому необхідно підтвердити повну зайнятість, на пільговій роботі, суд зазначає, що відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Факт роботи ОСОБА_1 повний робочий день в ТОВ «КСМ-ГРУП» в період з 04.01.2011 по 13.02.2018 підтверджується довідкою ТОВ «КСМ-ГРУП» від 01.12.2023 № 21. Також вказаною довідкою підтверджується факт виконання роботи на посаді електрогазозварника (з 01.11.2011 по 13.02.2018), що дає право на пільгову пенсію по Списку № 2. Тому суд критично оцінює відповідні доводи відповідача-2.
Щодо позовних вимог про не зарахування до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1982 по 16.07.1985, то колегія суддів зазначає таке. 
Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до пункту «д» статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. Як вже встановлено судом, основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами.
Час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. Відповідно до п. 2.16 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів. Трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про навчання на денній формі навчання у період з 01.09.1982 по 16.07.1985 у ПТУ №14, зокрема, в трудовій книжці наявне посилання на відповідний атестат як на підставу внесення запису, він завірений підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином. Трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про навчання та про роботу у спірний період, ці записи є належними та допустимим доказом підтвердження періоду навчання позивача. Тому вказаний період навчання позивача з 01.09.1982 по 16.07.1985 підлягає зарахуванню до страхового стажу роботи позивача.
За наведених обставин, що відповідач-2 протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, а тому рішення відповідача-2 від 07.12.2023 № 103750007010 є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Враховуючи положення Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Оскільки відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначенні спірної пенсії, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.
Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Пенсійний фонд є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується його правлінням.
Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків:
1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня;
Судом встановлено, ОСОБА_1 набув пенсійного віку 15.09.2022, а звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії та надав необхідні документи для перевірки й обчислення йому пенсії лише 04.12.2023, тому позивачу слід призначити пенсію саме з дати звернення до територіального органу ПФУ.
Відповідно до пункту 4.3 Порядку №22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Тобто, прийняття рішення про призначення пенсії віднесено до компетенції органів Пенсійного фонду України.
Підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи.
У даному випадку, відповідачем-2 не враховано, що визначальним фактом для призначення пенсії на пільгових умовах є підтвердження зайнятості особи на відповідних роботах, а тому відмовляючи в призначенні пенсії позивачу, відповідач діяв незаконно та протиправно.
Також суд враховує, що у справі, яка розглядається, для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Тож, дії зобов`язального характеру щодо має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що розглядав заяву позивачки про перерахунок пенсії, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23, який в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються судом при вирішенні спірних правовідносин.
З врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та провести виплату ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 04.12.2023.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі №380/7505/24 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. П. Мандзій 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	З. М. Матковська