ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року	Львів	Справа № 460/25304/22 пров. № А/857/19901/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Мандзія О.П.,
суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі №460/25304/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

суддя у І інстанції – Поліщук О.В.,
дата ухвалення рішення – 08.04.2025,
місце ухвалення рішення – м. Рівне,
дата складення повного тексту рішення – не зазначено

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 у справі № 460/8351/20, яке набрало законної сили, вказаний вище позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:
- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 12.04.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця – грудень 2015 року;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 12.04.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 із врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, та з врахуванням виплачених сум;
- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2019 рік;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на дату звільнення з військової служби;
- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 - 2017 роки в розмірі місячного грошового забезпечення, з врахуванням щомісячного додаткового виду грошового забезпечення - щомісячної додаткової грошової винагороди, у відповідності до норм Закону України «Про соціальний ї правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12,1991 № 2011-ХІІ, наказу Міністра оборони України «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 11.06.2008 № 260, та без врахування індексації грошового забезпечення;
- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2018 - 2019 роки з врахуванням індексації грошового забезпечення;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 - 2017 роки із врахуванням в складі з якої вона обраховується щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% місячного грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченої суми.
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2018 - 2019 роки із врахуванням в складі з якої вона обраховується індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченої суми.
- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, без врахування загальної кількості повних років, без врахування індексації грошового забезпечення;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, із врахуванням в складі з якого вона обраховується загальної кількості повних років, з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, із врахуванням в складі з якого вона обраховується індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги;
- у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій, - відмовлено.
Позивач звернувся до суду з клопотанням про ухвалення додаткового судового рішення. В обґрунтування поданого клопотання, позивач зазначає, що в рішенні від 19.12.2022 по справі № 460/25304/22 судом не були вирішенні усі позовні вимоги. Так, позивач вказує, що суд не вирішив позовні вимоги щодо:
1) зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2016 - 2017 роки із врахуванням в складі з якої вона обраховується щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% місячного грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченої суми;
2) зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2016 - 2017 роки із врахуванням в складі з якої вона обраховується індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченої суми;
3) зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік із врахуванням в складі з якої вона обраховується індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченої суми;
4) зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 11.03.2019 із врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з врахуванням виплачених сум.
Додатковим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2016 - 2017 роки із врахуванням в складі грошового забезпечення, з якої вона обраховується, щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% місячного грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченої суми. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2016 - 2017 роки із врахуванням в складі грошового забезпечення, з якої вона обраховується, індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченої суми. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік із врахуванням в складі грошового забезпечення, з якої вона обраховується, індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченої суми. У задоволенні інших вимог заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що додаткове рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. 
Зокрема апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи Відповідача, зазначені у відзиві до позовної заяви щодо того, що індексація грошового забезпечення проводилась, згідно чинного законодавства, яке діяло на момент проходження військової служби позивачем. 
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 Закону України №2011-XII).
Нарахування та виплата позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань за 2016-2017 роки здійснювались з урахуванням вимог наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за №638/15329 (далі - Інструкція №260).
Згідно пункту 1.2. Інструкції №260 було визначено, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
Саме до одноразових додаткових видів грошового забезпечення відноситься матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.
Таким чином, індексація грошових доходів військовослужбовців виплачується з фонду грошового забезпечення, оскільки є передбаченою державою соціальною гарантією, однак до складу грошового забезпечення військовослужбовців не входить. Отже, підстави для включення індексації до складу грошового забезпечення, яке враховується при обчисленні одноразових додаткових видів грошового забезпечення, відсутні.
З урахуванням наведеного просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Суд першої інстанції задовольняючи частково заяву виходив з того, що у мотивувальній частині рішення суду по справі № 460/25304/22 міститься висновок щодо наявності підстав для визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 в частині відмови здійснити перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2019 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2016-2017 роки, та одноразової грошової допомоги при звільненні з врахуванням в складі грошового забезпечення з якого вони нараховуються індексації та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2017 роки та грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2019 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні, з врахуванням індексації грошового забезпечення.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові не оскаржується, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки спірним правовідносинам у цій частині.
Згідно ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 КАС України).
Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 252 КАС України).
Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 252 КАС України).
Таким чином, враховуючи вимоги п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, ухвалення додаткового судового рішення щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення, покладається на суд, який ухвалив судове рішення.
Звертаючись до суду, позивач в позовній заяві просив, зокрема, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2016 - 2017 роки із врахуванням в складі грошового забезпечення, з якої вона обраховується, щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% місячного грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченої суми; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2016 - 2017 роки із врахуванням в складі грошового забезпечення, з якої вона обраховується, індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченої суми; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік із врахуванням в складі грошового забезпечення, з якої вона обраховується, індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченої суми.
Як свідчать матеріали справи, судом у даній справі закінчено розгляд справи по суті, прийнято рішення від 19.12.2022. При цьому згідно із судовим рішенням у резолютивній його частині не вирішено щодо позовних вимог, з приводу яких досліджувалися докази, що у свою чергу є підставою для ухвалення судом додаткового рішення.
За наслідками судового розгляду, місцевий суд дійшов вірного висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення по справі підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення, а додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі №460/25304/22 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. П. Мандзій 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська