Справа № 350/1935/25
Номер провадження 2/350/272/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Сокирко Л.М., 
секретаря судових засідань Видойник І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

Позивач – Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 27 716 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати по справі, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу. 
В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилалася на те, що 25 вересня 2022 року, у селі Цінева по вулиці Миру Калуського району, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_1 при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем марки «KIA SEPHIA», державний номерний знак НОМЕР_2 , а також залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої він був причетний. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 13.3, 2.10 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-6344626. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області у справі №350/1161/22 від 8 грудня 2022 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до умов Полісу ОСЦПВ №АР-6344626, на підставі страхового акту №G-21280-1, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «KIA SEPHIA», державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 27 716 грн Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» відшкодувало власнику транспортного засобу «KIA SEPHIA», державний номерний знак НОМЕР_2 , витрати на ремонт автомобіля в сумі 27 716 грн, що підтверджується платіжним дорученням №167875 від 14 березня 2023 року. Оскільки, відповідно до постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю залишив місце пригоди, то у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія забезпеченого транспортного засобу. З огляду на зазначені обставини, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу виплачене страхове відшкодування (в порядку регресу) у розмірі 27 716 грн.
Представник позивача у судове засідання не прибула, разом з позовною заявою спрямувала до суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. 
Відповідач у судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, правом на відзив на позов не скористався. Згідно з частиною восьмою статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у відсутності сторін та при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін, з ухваленням заочного рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що буде відповідати приписам частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. 2 січня 2026 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 25 вересня 2022 року о 18 год 30 хв у селі Цінева, по вулиці Миру водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_1 при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем марки «KIA SEPHIA» державний номерний знак НОМЕР_2 . 
Окрім цього, 25 вересня 2022 року о 18 год 30 хв у селі Цінева по вулиці Миру водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_1 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний. 
Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 8 грудня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн (а.с. 11-15). 
У відповідності з частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Як вказано у постанові Верховного Суду від 5вересня 2019 року у справі №234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди до якої він був причетний є встановленою та не підлягає доведенню.
На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди за полісом серії №АР-6344626 в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» було застраховано цивільно-правову відповідальність забезпеченого транспортного засобу «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_1 , страхувальником якого є ОСОБА_1 
25 вересня 2022 року власник автомобіля марки «KIA SEPHIA», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 звернувся до позивача як страховика забезпеченого транспортного засобу із повідомленням про ДТП, та із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 16-17). 
На підставі протоколу огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції, акту про врегулювання страхового випадку, страхового акту №G-21280-1 Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» було виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля «KIA SEPHIA» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , що підтверджується платіжною інструкцією №167875 від 14 березня 2023 року (а.с.19, 20, 21, 26-30).
1 вересня 2025 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» направило на адресу ОСОБА_1 вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 27 716 грн (а.с.34).
У добровільному порядку ОСОБА_1 не відшкодовано шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування», Цивільного кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.
Положеннями частин першої, другої статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У відповідності з частини першої статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно п. 38.1.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Відповідно до частин першої статті 37 чинного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо така особа після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 31 цього Закону) чи відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, або така особа до проведення зазначеного огляду вжила алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, а також лікарські засоби (лікарські препарати), виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат.
Таким чином, оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування у розмірі 27 716 грн.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову у розмірі 3 028 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень статтей 133, 137, 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 280-283, 353 Цивільного процесуального кодексу України, 

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (код ЄДРПОУ 35417298) 27 716 (двадцять сім тисяч сімсот шістнадцять) гривень шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (код ЄДРПОУ 35417298) витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Заочне рішення може бути переглянуто Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи: 
позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, 96; код ЄДРПОУ 35417298);
відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП ).

Текст рішення складено 20 травня 2026 року.

Суддя Сокирко Л.М.