РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/938/26	

Господарський суд Харківської області у складі судді Ольшанченка В.І. 
за участю секретаря судового засідання Красовського В.С.
та представників:
позивача - Прокоф`євої Ю.Д.
відповідача - не з`явився,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 149) 	
до 	Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Електромир" (61034, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 188в, кв. 150) 	
про 	стягнення 45821,91 грн,	

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" (позивач) надало Господарському суду Харківської області через підсистему "Електронний суд" позовну заяву до Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Електромир" (відповідач), в якій просить суд стягнути з Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Електромир" на користь АТ "Харківобленерго" (код ЄДРПОУ 00131954, адреса: 61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 149) 45821,91 грн, що складається з авансу - 24960,00 грн, штрафу - 4990,00 грн, інфляційних втрат - 15869,91 грн та 2662,40 грн судового збору.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем умов договору №Ч6452 на розробку проєктно-кошторисної документації від 21.10.2021 щодо виконання робіт у строки, встановлені договором.
Ухвалою від 25.03.2026 суд відкрив провадження у справі, ухвалив розглядати за правилами спрощеного провадження з викликом сторін, визнав явку повноважених представників учасників справи у судове засідання обов`язковою та призначив розгляд справи в судовому засіданні на 15.04.2026 о 14:00 год.
30.03.2026 позивач надав через підсистему "Електронний суд" уточнення змісту позовних вимог, в якому просить суд прийняти уточнені позовні вимоги:
«Стягнути з Приватного підприємства “Торгівельна компанія “ЕЛЕКТРОМИР” (61034, Харківська обл., м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 188В, кв. 150. Код ЄДРПОУ 32336824) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, Харківська обл., м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 149. Код ЄДРПОУ 00131954) заборгованість за договором на розробку проєктно-кошторисної документації №Ч6452 від 21.10.2021 року в сумі раніше сплаченого авансу 24960,00 грн, інфляційних втрат за період з січня 2022 р. по лютий 2026 р. у сумі 15869,91 грн, штрафу у сумі 4990,00 грн та судового збору у сумі 2662,40 грн.»
Протокольною ухвалою від 15.04.2026 суд прийняв до розгляду уточнення змісту позовних вимог.
У судовому засіданні 15.04.2026 судом було оголошено перерву до 29.04.2026 о 14:00 год.
Присутній у судовому засіданні 15.04.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
У судовому засіданні 29.04.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.
Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав.
Представник відповідача у жодне судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Ухвали про відкриття провадження від 25.03.2026 та про виклик від 15.04.2026 були отримані відповідачем ПП "Торгівельна компанія "Електромир" в електронному кабінеті ЄСІТС, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.
Згідно з ч. 1, 5 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.
Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 4 ст. 116 ГПК України).
Частиною 1 ст. 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Водночас, суд зазначає, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин (названу правову позицію висловлено в численних постановах Верховного Суду, у тому числі від 28.01.2019 у справі №915/1015/16 та від 12.03.2019 у справі №923/1432/15).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").
Ухвала суду від 25.03.2026 про відкриття провадження у цій справі була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 26.03.2026.
Крім того, ухвала суду від 25.03.2026 про відкриття провадження у справі №922/938/26 та ухвала про виклик від 15.04.2026, були опубліковані на офіційному веб-порталі судової влади України.
З урахуванням викладеного, суд виконав процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а останній в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд судом справи.
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на судовий захист своїх прав та інтересів.
Враховуючи те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду зазначеної справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 ГПК України.
Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.
21 жовтня 2021 року між Акціонерним товариством «Харківобленерго» (замовник) та Приватним підприємством “Торгівельна компанія “ЕЛЕКТРОМИР” (підрядник) був укладений договір на розробку проєктно-кошторисної документації №Ч6452 (далі - договір), за яким підрядник згідно із завданням на проєктування (додаток №3) виконує власними та залученими силами і засобами всіх передбачених договором робіт з розробки проєктно-кошторисної документації на улаштування системи телемеханіки «ІНША ЧАСТИНА ПС 110/35/10 КВ ВОВЧАНСЬК (інв. №00504303/01)» в м. Вовчанськ, вул. Герцена, 2, Харківської області. Код ДК 021:2015 71320000-7 Послуги з інженерного проектування. Код ДКПП 71.12, а замовник приймає та сплачує за виконані роботи підряднику відповідно до умов цього договору.
Відповідно до п. 2.1 договору ціна цього договору складає 49920,00 грн, у тому числі ПДВ у сумі 8320,00 грн.
Згідно з п. 3.1 договору строк виконання робіт становить 60 календарних днів, що передбачено календарним планом-графіком, який є додатком №2 до цього договору та його невід`ємною частиною. Підрядник має право достроково виконати роботи по цьому договору.
Відповідно до п. 3.2 договору підрядник зобов`язаний виконувати роботи у відповідні строки, що встановлені календарним планом-графіком (додаток №2 до договору). Початок виконання робіт протягом 2 календарних днів, починаючи з дати отримання підрядником письмової заявки або авансу (у разі проведення авансового платежу). У разі ненадходження письмової заявки (або авансу) від замовника протягом строку дії договору, замовник не несе будь-яких обов`язків за цим договором.
Згідно з п. 4.1.1 договору підрядник зобов`язаний власними та залученими силами і засобами виконати усі роботи у строки, передбачені календарним планом-графіком, і здати ці роботи замовнику.
Відповідно до п. 5.1 договору замовник сплачує підряднику аванс в розмірі 50% від ціни договору протягом 45-ти робочих днів з моменту підписання цього договору, що складає 24960,00 грн, у тому числі ПДВ 4160,00 грн.
Згідно з п. 5.3 договору замовник здійснює остаточний платіж за виконану роботу на підставі акту виконаних робіт, підписаного уповноваженими представниками сторін з урахуванням авансу у розмірі 50%, що складає 24960,00 грн, у тому числі ПДВ 4160,00 грн.
За приписами п. 5.4 договору замовник здійснює платіж за виконану роботу на підставі акту виконаних робіт, підписаного уповноваженими представниками сторін. Акт виконаних робіт готує підрядник на державній мові і передає для підписання уповноваженому представнику замовника у строк не пізніше 25 числа звітного місяця. Замовник протягом 5-ти календарних днів перевіряє відповідність виконаних робіт зазначеним у акті виконаних робіт і підписує його в частині фактично виконаних робіт. Застосування факсиміле на актах виконаних робіт не допускається.
Пунктом 9.2 договору визначено, що у разі неналежного виконання зобов`язань за цим договором підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від ціни цього договору, а в разі здійснення попередньої оплати підрядник, крім сплати зазначеного штрафу, повертає замовнику кошти з урахуванням індексу інфляції.
14.03.2022 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору, якою внесли зміни до додатку №2 (календарний план-графік) до договору, до п. 3.1 договору, збільшивши строк виконання робіт до 350 календарних днів, а також до п. 13.1 договору, продовживши строк дії договору до 31.12.2022.
26.12.2022 сторони уклали додаткову угоду №2 до договору, якою внесли зміни до додатку №2 (календарний план-графік) до договору, до п. 3.1 договору, збільшивши строк виконання робіт до 716 календарних днів, а також до п. 13.1 договору, продовживши строк дії договору до 31.12.2023.
18.12.2023 сторони уклали додаткову угоду №3 до договору, якою внесли зміни до додатку №2 (календарний план-графік) до договору, до п. 3.1 договору, збільшивши строк виконання робіт до 1082 календарних днів, а також до п. 13.1 договору, продовживши строк дії договору до 31.12.2024.
30.12.2024 сторони уклали додаткову угоду №4 до договору, якою внесли зміни до додатку №2 (календарний план-графік) до договору, до п. 3.1 договору, збільшивши строк виконання робіт до 1447 календарних днів, а також до п. 13.1 договору, продовживши строк дії договору до 31.12.2025.
На виконання умов пункту 5.1 договору позивач 14.01.2022 перерахував відповідачу попередню оплату у сумі 24960,00 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача в АТ «Мегабанк» від 14.01.2022.
Виходячи зі змісту п. 3.1 договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2024 №4, відповідач повинен був розпочати роботи по розробці проектно-кошторисної документації 17.01.2022 та закінчити 02.01.2026 включно.
Натомість у встановлений договором строк відповідач не виконав зазначені роботи.
25.02.2026 позивач надіслав відповідачу письмову вимогу №17-51/1885, в якій, посилаючись на положення статті 530 ЦК України, вимагав у строк до 09.03.2026 повернути сплачену суму попередньої оплати з урахуванням індексу інфляції та сплатити передбачений договором штраф.
Відповідач вказану вимогу не отримав, відповіді не дав і кошти не повернув.
Оцінюючи наведені обставини та надаючи їм правову кваліфікацію, суд виходить з того, що підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір підряду №Ч6452 на розробку проєктно-кошторисної документації від 21.10.2021, який за своєю правовою природою є договором підряду.
Частиною 1 статті 193 ГК України визначено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно зі ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Оцінивши умови укладеного між сторонами договору №Ч6452 від 21.10.2021, а також зміст додаткових угод до нього, суд встановив, що строк дії зазначеного договору, з урахуванням погоджених сторонами змін, закінчився 31.12.2025.
При цьому умовами договору не передбачено його автоматичної пролонгації, а додаткові угоди щодо продовження строку його дії після зазначеної дати сторонами не укладалися. Відповідні докази у матеріалах справи відсутні.
За таких обставин суд виходить з того, що після 31.12.2025 строк дії договору припинився, а відтак правовідносини сторін підлягають оцінці з урахуванням факту припинення договірного зобов`язання у визначений сторонами строк.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що договір №Ч6452 від 21.10.2021 є таким, що припинив свою дію з 31.12.2025.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19 викладений висновок, відповідно до якого, виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суд від 21.02.2018 у справі №910/12382/17).
В матеріалах справи не містяться докази виконання відповідачем робіт за договором у строки встановлені таким договором та у обсягах авансу, який він отримав від позивача. Докази повернення авансу також відсутні в матеріалах справи.
Матеріали справи не містять підписаних між сторонами актів виконаних робіт, як не містять і доказів надання позивачу відповідачем підписаного зі свого боку акту виконаних робіт.
Отже, обставини щодо порушення відповідачем строків виконання робіт за договором є такими, що підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми авансу у сумі 24960,00 грн підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами, не спростовані відповідачем, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вже зазначалося судом вище, позивач 25.02.2026 надіслав відповідачу вимогу №17-51/1885, в якій, посилаючись на положення статті 530 ЦК України, вимагав у строк до 09.03.2026 повернути сплачену суму попередньої оплати (авансу).
Надсилання вимоги підтверджується наявними в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист, накладною №6103700188405 та фіскальним чеком від 25.02.2026.
Вказана вимога була направлена позивачем за офіційною адресою місцезнаходження відповідача, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відтак, неотримання відповідачем поштового відправлення за вказаною ним самим адресою є свідомим діянням (бездіяльністю) самого відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань позивачем на підставі наведених норм та п. 9.2 договору заявлено до стягнення штраф у сумі 4992,00 грн та інфляційні втрати за період з січня 2022 р. по лютий 2026 р. у сумі 15869,91 грн.
Як встановлено судом, строк прострочення виконання робіт за договором розпочався 03.01.2026.
За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення штрафу в сумі 4992,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Перевіряючи поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд звертає увагу, що сторонами не визначено у договорі строк повернення відповідачем позивачу грошових коштів в сумі 24960,00 грн, а вимогу в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України про повернення коштів позивач направив відповідачу 25.02.2026 за номером 6103700188405, яка прибула у поштове відділення відповідача 27.02.2026, що підтверджується скриншотом зі сайту Укрпошти.
Відтак, строк повернення відповідачем коштів настав згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України через сім днів від дня отримання вимоги, тобто 09.03.2026, оскільки 07 та 08 березня є вихідними днями.
Таким чином, позивачем невірно визначено період прострочення повернення відповідачем грошових коштів, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат за період з січня 2022 року по лютий 2026 року у сумі 15869,91 грн, тобто за період до виникнення прострочення, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно з п. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів виконання робіт або повернення грошей, сплати штрафу чи будь яких заперечень та суду не надав.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 193 ГК України, ст. 525, 526, 530, 610 - 612, 629, 837, 846 ЦК України, ст. 14, 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 129, 165, 178, 202, 233, 237, 238, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України,  

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.
Стягнути з Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Електромир" (61034, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 188в, кв. 150. Код ЄДРПОУ 32336824) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 149. Код ЄДРПОУ 00131954) аванс, сплачений за договором на розробку проєктно-кошторисної документації №Ч6452 від 21.10.2021 у сумі 24960,00 грн, штраф у сумі 4990,00 грн та судовий збір у сумі 1740,19 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повне рішення складено "11" травня 2026 р. 

Суддя		В.І. Ольшанченко