"22" квітня 2026 р. Справа № 754/18236/25 

ЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
судді         Олійник С.В.,
за участі секретаря        Захарової Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в приміщенні Вишгородського районного суду Київської області в м. Вишгород за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:

30 жовтня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останньої на їх користь суму заборгованість за кредитним договором №483454-КС-002 у розмірі 146 242,65 грн, судовий збір 2 422,40 грн.
В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що 23.12.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір надання кредиту №483454-КС-002, відповідно до якого ТОВ «Бізнес позика» видала ОСОБА_1 кредит у розмірі 35 000 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 . 01.01.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №ДУ№1 до договору №483454-КС-002, відповідно до умов якого позичальнику надано додатково кредит в сумі 17 000 грн.Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №483454-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, внаслідок чого станом на 09.10.2025 року утворилась заборгованість за Договором №483454-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 146 242,65 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 47 770,50 грн; суми прострочених платежів по процентах – 98 472,15 грн.
Процесуальні дії та рішення у справі.
17 грудня 2025 року ухвалою Деснянського районного суду міста Києва вказану цивільну справу передано до Вишгородського районного суду Київської області за підсудністю.
03 лютого 2026 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін та витребувано інформацію з АТ «Райффайзен Банк».
10 березня 2026 року на адресу суду від АТ «Райффайзен Банк» надійшли витребувані матеріали.
22 квітня 2026 року протокольною ухвалою вирішено проводити розгляд справи у відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи.
Позиції учасників справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції Вишгородського районного суду Київської області, трекінгом поштових відправлень Укрпошти, поштовими відправленнями з відміткою про повернення «адресат відсутній», оголошеннями про виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі «Судова влада».
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.
Відповідно до інформації про підтверджене зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 остання фактично проживає, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, враховуючи, що одночасно існують умови, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача про розгляд справи за їх відсутності, а також враховуючи відсутність клопотань відповідача про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
23 грудня 2023 року ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №483454-КС-002 про надання кредиту.
23 грудня 2023 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення кредитного договору, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора UA-8711.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Відповідно до п. 2.1-2.5 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 35 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами про надання споживчих кредитів.
Строк, на який надається кредит 24 тижнів.
Стандартна процента ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,14933273, фіксована. 
Комісія за надання кредиту – 5 250 грн.
Згідно п. 2.7, 2.8, 2.10 Договору термін дії Договору: до 08.06.2024.
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 90 960,00 грн. 
Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9 144,92 процентів.
У договорі відображено графік платежів (п.п. 3.2.3). Договір про надання кредиту підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Позивачем також долучено візуальну форму послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту №483454-КС-002 від 23.12.2023 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства.
01 січня 20274 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до Договору №483454-КС-002 від 23.12.2023 року, відповідно до умов якої кредит збільшується на 17 000 грн та кредитодавець, на умовах викладених в договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит збільшений на 17 000 грн у строки та на умовах викладених у договорі. Після збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме 52 000 грн.
Згідно платіжної інструкції №710316899 від 23.12.2023 року та довідки ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів, 23.12.2023 року та 01.01.2024 року на номер платіжної картки НОМЕР_2 здійснено переказ суми у розмірі 35 000 грн та 17 000 грн, призначення платежу: перерах. Коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 зг. До кредитного дог. №483454-КС-002 від 23.12.2023 року.
З інформації наданою АТ «Райффайзен Банк», що на ім`я ОСОБА_1 емітовано банківську карту № НОМЕР_1 та надано виписку по рахунку НОМЕР_4 за період з 23.12.2023 року по 08.06.2024 року на підтвердження користування кредитними коштами.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №483454-КС-002 від 23.12.2023 року вбачається, що у відповідача станом на 22.10.2025 наявна заборгованість у розмірі 146 242,65 грн, з яких: 47 770,50 грн - прострочені платежі по тілу кредиту, 98 472,15 грн – прострочені платежі по процентах, що також підтверджується довідкою про заборгованість ТОВ «Бізнес Позика».
Застосовані норми права.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини
У ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абз. 1 ч. 1).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (абз. 1 ч. 2)
Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону
Як зазначено у ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом
В ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином
У відповідності до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом
В силу ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків
Як зазначено у ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства
За приписами ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Як зазначено у ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 2).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5); електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6).
Як зазначено у ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1). Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. (ч. 3). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (абз. 1 ч. 12).
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Якщо позичальник у визначені кредитним договором порядку та строки поверне кредит і сплатить проценти, тобто здійснить належне виконання зобов`язання за договором, то це зобов`язання припиняється.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Мотиви та висновки суду.
Судом установлено, що 23 грудня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №483454-КС-002 про надання кредиту в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Факт акцепту оферти та підписання договору електронним підписом підтверджується матеріалами справи, зокрема візуалізацією процесу укладення договору та даними інформаційної системи кредитодавця.
Надання кредитних коштів у розмірі 35 000 грн, а з урахуванням додаткової угоди від 01 січня 2024 року — 52 000 грн, підтверджується платіжною інструкцією та довідкою фінансового посередника про переказ коштів на банківську картку відповідача, а також випискою банку щодо руху коштів по рахунку, відкритому на ім`я відповідача. Зазначені докази узгоджуються між собою, є взаємопов`язаними та підтверджують фактичне отримання та використання кредитних коштів.
Умови договору, зокрема щодо строку кредитування, розміру процентної ставки, комісії та графіку платежів, є погодженими сторонами та викладеними у письмовій (електронній) формі, що свідчить про усвідомлене прийняття відповідачем усіх істотних умов кредитування.
Разом з тим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості, який відповідачем не спростовано та не оскаржено, вбачається, що станом на 22 жовтня 2025 року заборгованість за договором становить 146 242,65 грн, з яких: 47 770,50 грн — заборгованість за тілом кредиту та 98 472,15 грн — заборгованість за нарахованими процентами.
Відповідач доказів належного виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором, суду не надала, не подала доказів погашення кредиту або спростування правильності нарахованої заборгованості, а також не ініціювала призначення судової економічної експертизи щодо перевірки розрахунку.
Згідно зі статтями 525, 526, 530, 610, 625, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а у разі їх порушення боржник зобов`язаний нести встановлену законом та договором відповідальність.
Таким чином, позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення кредитного договору, передачі кредитних коштів, нарахування заборгованості та її розмір, тоді як відповідач не довів відсутність заборгованості або її неправильний розрахунок.
Оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконав взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором №483454-КС-002 від 23.12.2023 року про надання кредиту у розмірі 146 242 (сто сорок шість тисяч двісті чотириста дві) грн 65 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», (ЄДРПОУ 41084239; адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф. 411).
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя С.В. Олійник