РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року 	справа № 580/1946/25 	
12 годин 35 хвилин 	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання Д.О.Сніцар розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №580/1946/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) [позивач не прибув] до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Черкаській області (вул. Прикордонника Лазаренка 1, м. Черкаси, 18029, код ЄДРПОУ 38646021) [представник відповідача — Євтушенко Олена Володимирівна, діє на підставі виписки з ЄДР], 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (вул. Чигиринська 5, м. Черкаси, Черкаська область, 18030, код ЄДРПОУ 38228576) [представник відповідача — Саєнко В`ячеслав Олександрович, діє на підставі довіреності від 06.06.2025, виписки з ЄДР] про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.
І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ
24.02.2025 вх.№9159/25 позивач у позовній заяві просить: зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 31.12.2019 з урахування абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу і розрахованої, як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Згідно із постановою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду задоволена, ухвала Черкаського окружного адміністративного суду скасована, справа направлена до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
20.03.2026 справа прийнята до свого провадження, 09.04.2026 залучений співвідповідач 2 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області, 15.06.2026 здійснений перехід до загального позовного провадження, 24.06.2026 закрите підготовче провадження та призначений розгляд.
ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА
В обґрунтуванні позовних вимог зазначається, що ОСОБА_1 проходив службу в органах цивільного захисту на посаді старшого пожежного-рятувальника 1 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Черкаській області. Відповідно до наказу від 07.06.2023 №122 звільнений із посади, проте у спірний період служби позивачу не виплачена повна індексація грошового забезпечення. 28.01.2024 Позивач звернувся із заявою до Відповідача із проханням надати довідку про розмір основних щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за період з 01.01.2014 до моменту звільнення, проте Відповідач на звернення не надав довідку про доходи позивача, тому для вирішення спору Позивач звернувся до суду. 
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Черкаській області 02.04.2026 вх.№17589/26 надає до суду відзив, та повідомляє, що розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року. Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078). Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби. У такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А). У березні 2018 року підвищення грошового доходу Позивача, у зв`язку із зміною посадових окладів, не перевищило суму індексації, що склалась у березні 2018 року (4 463,15 грн), розрахованої відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку №1078 як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 відсотків (1 762,00 грн * 253,30% / 100). Визначення розміру індексації грошового забезпечення, що підлягає виплаті на користь Позивача, належить до компетенції 2 Державного пожежно-рятувального загону і суд не має повноважень здійснювати самостійно розрахунок до моменту проведення такого розрахунку. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини, тому позов в частині нарахування позивачу індексації-різниці грошового забезпечення є передчасним та задоволенню не підлягає.
18.06.2026 вх.№32841/26 2 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області надав до суду відзив, де зазначив, що у зв`язку з відсутністю коштів, що не були передбачені та виділені державним бюджетом України, залучений судом Відповідач 2 не мав змоги виконати норми передбачені абзацами 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 проведення індексації грошових доходів населення за спірний період, а Позивач не звертався із заявами про здійснення перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за спірний період у порядку досудового врегулювання спору, тому просив відмовити у задоволенні позову.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ОСОБА_1 проходив службу в органах цивільного захисту на посаді старшого пожежного-рятувальника 1 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Черкаській області. Відповідно до наказу від 07.06.2023 №122 Позивач звільнений із посади.
28.01.2024 Позивач звернувся до ГУ ДКСУ у Черкаській області із проханням надати довідку про розмір основних щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за період з 01.01.2014 до моменту звільнення. Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Черкаській області листом від 31.01.2025 Позивача повідомлено про організаційні зміни та наявність відкритих рахунків ГУ ДКСУ у Черкаській області 2 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Черкаській області.
Згідно із наказом ДСНС України від 20.05.2024 №564 «Про внесення змін до положень про 2 ДПР3, З ДПРЗ, 4 ДПРЗ, 5 ДПРЗ, 6 ДПРЗ Головного управління ДСНС України» внесено зміни до організаційно-штатної структури підпорядкованих підрозділів та у частині бухгалтерського забезпечення. 2 ДПРЗ є бюджетною установою та утримується за рахунок коштів державного бюджету, не має самостійного балансу та рахунків, відкритих в органах Державної казначейської служби України та в установах банків України, 2 ДПРЗ окремо не займається фінансовою діяльністю, будь-які фінансові дії здійснюються територіальним органом або за дорученням начальника територіального органу. Організація бухгалтерського обліку здійснюється відповідно до положення про облікову політику територіальному органі та бухгалтерською службою територіального органу. 2 ДПРЗ виключно за дорученням начальника територіального органу має право укладати договори та угоди, набувати майнові та немайнові права зобов`язання.
16.04.2025 згідно із наказом ДСНС України №436 «Про внесення змін до Положень про 2 та 5 ДПРЗ Головного управління ДСНС України у Черкаській області» внесено зміни до Положення про 2 державний пожежно-рятувальний загін та визначено пунктом 1.11 Положення, що Загін має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в установа Державної казначейської служби України та в установах банків України.
Відповідно до послужного списку ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 до 31.12.2019 проходив службу цивільного захисту: 1 Державна пожежно-рятувальна частина 2 Державного пожежно-рятувального загону Управління ДСНС України у Черкаській області.
Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши аргументи щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.
V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Верховний Суд у справі №400/3826/21 ЄДРСР 109759334 у п.90.1 вказав: індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з квітня 2018 року, перевищив поріг індексації у жовтні 2018 року, був опублікований Держстатом у листопаді 2018 року і з грудня 2018 року у позивача з`явилося право на індексацію; п.91 - щодо “фіксованої” суми індексації, то варто зазначити, що Закон України “Про індексацію грошових доходів населення” і Порядок №1078 такого поняття не містять; п.100 системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку №1078 дають Суду підстави дійти висновку, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу ОСОБА_1 відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці; п.87 - Порядок проведення індексації грошових доходів населення передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, “поточної” та “індексації-різниці”. Верховний Суд висновує у постанові від 22.06.2018 у справі № 812/1048/17: механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення. У постанові від 28.09.2022 у справі № 400/1119/21 Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд у частині позовних вимог за період з 01.03.2018, вказав, що для правильного вирішення вимог позивача щодо індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018, суди повинні були установити, чи відбувалося у період з лютого 2018 року зростання розміру постійних складових грошового забезпечення позивача. У пункті 102 постанови Верхового Суду від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 ЄДРСР 109759334 міститься висновок щодо застосування абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078, а саме: вказано, що позивач має право на отримання суми індексації різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Правовідносини щодо грошового забезпечення військовослужбовців регулюються: Законом України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011). постановою Кабінету Міністрів України “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу” від 07.11.2007 № 1294, постановою Кабінету Міністрів України від “Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій” від 22.09.2010 № 889, проте не регулюють питання виплати звільненому військовослужбовцю середнього заробітку у зв`язку із затримкою з вини роботодавця усіх належних виплат під час звільнення.
Відповідно до ч. 1 статті 9 Закону №2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч. 2 статті 9 Закону №2011).
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України “Про індексацію грошових доходів населення” від 03 липня 1991 року № 1282-XII (далі Закон № 1282-XII ). Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Згідно із ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Згідно з статтею 3 Закону № 1282-ХІІ індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Згідно з ч. 1 статті 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Згідно з частиною третьою статті 4 Закону № 1282-ХІІ для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону № 1282-ХІІ підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опублікований індекс споживчих цін.
Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджений порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (надалі Порядок № 1078). Згідно із пунктом 1 Порядку № 1078 цей акт визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. Згідно із пунктом 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року). Відповідно до абзацу 5 пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Згідно із пунктом 1, 5 Порядку №1078 нарахування й виплата суми індексації є обов`язковою для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання. 
Адміністративний орган - орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації (п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 року № 2073-IX). Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт під час здійснення ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України). Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Верховний Суд у постанові від 18.07.2019 у справі №826/2426/16 (ЄДРСР 83104634) зазначив, що листи це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.
15.12.2023 набрав чинності Закон України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 №2073-IX (далі Закон №2073-IX), що регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів. Адміністративний акт рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб); адміністративне провадження сукупність процедурних дій, що вчиняються адміністративним органом, і прийнятих процедурних рішень з розгляду та вирішення справи, що завершується прийняттям і, в необхідних випадках, виконанням адміністративного акта. Відповідно до частин 1-3 статті 8 Закону №2073-IX адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи. Адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує всі обставини, що мають значення для вирішення справи. Адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, що він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, що може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону. Відповідно до статті 72 Закону №2073-IX адміністративний акт, прийнятий у письмовій формі, або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, повинен мати мотивувальну частину (крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті). Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта в письмовій формі повинно забезпечувати особі можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта. У мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються: 1) дата подання заяви або скарги та стислий зміст вимоги, що в ній міститься (у разі прийняття акта за заявою або скаргою особи); 2) фактичні обставини справи; 3) зміст документів та відомості, враховані під час розгляду справи; 4) посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу; 5) детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин. Згідно із частинами 1 та 2 статті 43 Закону №2073-IX у разі якщо заява подана з порушенням встановлених законодавством вимог, посадова особа адміністративного органу, яка розглядає справу, приймає рішення про залишення заяви без руху. Адміністративний орган надсилає заявнику письмове повідомлення про залишення заяви без руху протягом трьох робочих днів з дня отримання заяви, а у разі особистого звернення із заявою негайно (за можливості) вручає під розписку таке повідомлення особі, яка подала заяву, безпосередньо в адміністративному органі. У повідомленні про залишення заяви без руху зазначаються виявлені недоліки з посиланням на порушені вимоги законодавства, спосіб та строк усунення недоліків, а також способи, порядок та строки оскарження рішення про залишення заяви без руху. Адміністративний орган встановлює строк, достатній для усунення заявником виявлених недоліків. За клопотанням заявника адміністративний орган може продовжити строк усунення виявлених недоліків. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону №2073-IX заява подається в усній чи письмовій формі. Письмова заява може бути подана в електронній або паперовій формі. Згідно із ч.5 ст. 39 №2073-IX заява, що подається в електронній формі, повинна відповідати вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
У справі № 580/5382/22 ЄДРСР 110740077 за обставин, коли відповідач листом у відповідь на заяву повідомив про відсутність підстав для перерахунку пенсії, то суд апеляційної інстанції наголосив: втім жодного рішення за результатами розгляду заяви, як таке прямо передбачено правовими нормами, відповідачем прийнято не було.
Відповідно до ст.12 Закону України від 02 жовтня 1996 р. № 393/96-ВР «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільним процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, законами України «Про судоустрій і статус суддів», «Про доступ до судових рішень», «Про запобігання корупції», «Про виконавче провадження», «Про адміністративну процедуру». Якщо вирішення питань, порушених у заявах (клопотаннях) і скаргах громадян, належить до предмета регулювання Закону України «Про адміністративну процедуру», вони розглядаються у порядку, встановленому зазначеним Законом України.
Відповідно до ч.2 ст.1 Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів під поняттям «офіційні документи» розуміється будь-яка інформація, записана у будь-якій формі, складена або отримана, та яка перебуває у розпорядженні державних органів. Конвенція Ради Європи про доступ до офіційних документів передбачає, що державний орган сприяє заявнику, наскільки це практично можливо, ідентифікувати запитуваний офіційний документ (ч.1 ст.5).
Мотиви здійснення органами публічної влади власних повноважень мають відповідати мотивам, з якими ці повноваження були надані законом. Органам публічної влади заборонено використовувати свої повноваження з неналежних мотивів або з неналежною ціллю, навіть якщо результат буде подібний до досягнутого в рамках законних дій. Принцип «належного врядування» не має перешкоджати органам влади виправляти ненавмисні помилки, навіть ті, яких вони припустились внаслідок недбалості (АДМІНІСТРУВАННЯ І ВИ: Посібник - принципи адміністративного права у відносинах між особами та органами публічної влади / https://rm.coe.int/handbook-administration-and-you/1680a06311).
Право бути почутим, або право голосу, є одним із ключових принципів процесуальної справедливості. Ним вимірюється повага до особи, до її гідності, причому не тільки під час якогось процесу. Цей принцип є важливим під час вирішення процедурних питань в управлінській сфері (М.Білак. З повагою до особи / https://zib.com.ua/ua/print/132873-osnovni_principi).
За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.04.2018 у справі №П/9901/137/18 (№800/426/17) під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень варто розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки, що викладені у постановах Верховного Суду. Згідно з частиною 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.4 ст.6 Закону України «Про адміністративну процедуру» висновки про застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх адміністративних органів, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
КАС ВС у справі № 580/3239/23 дійшов висновку про те, що дії відповідача щодо невключення в довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачу сум індексації цього грошового забезпечення під час формування такої довідки у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення певній категорії осіб (в цьому випадку - поліцейським), відповідають критеріям, визначеним статтею 19 Конституції України та у статті 2 КАС України, у зв`язку із чим висновки судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права (дата набрання законної сили 08.10.2024 ЄДРСР 122163744).
Цінність і значення має саме висновок Верховного Суду про те, як варто застосовувати певні норми, а не висновок про результат застосування певних норм до конкретних обставин справи. Результат правозастосування не можна перенести на інші справи так, щоб вони були частиною права. Від такого другого типу висновку, тобто висновку про результат застосування норми у певній справі (наприклад про існування підстав для задоволення позову), не можна відступити в іншій справі, не здійснивши при цьому фактичного перегляду результатів першої справи і не порушивши при цьому принципу res judicata (Пільков К. М. Висновки Верховного Суду: формула висновку, його обов`язковість та механізм відступу / http://www.lsej.org.ua/8_2023/46.pdf).
Згідно з позицією Верховного Суду України (постанова від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15) суд під час прийняття рішення повинен визначити такий спосіб відновлення порушеного права, що є ефективним та який виключив би подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала би необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом, не повинен виходити за межі цих вимог (постанова Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 824/399/17-а).
Адміністративний орган зобов`язаний обґрунтувати адміністративний акт, якщо той може негативно вплинути на особу. 
Оскільки заява Позивача від 28.01.2024 подана з дотриманням процедури (не була залишена адміністративним органом без руху у випадках, коли така заява не відповідає вимогам Закону України “Про адміністративну процедуру” та не адресована за належністю), проте Відповідач порушив адміністративну процедуру розгляду та не прийняв мотивований адміністративний акт у формі мотивованого рішення за результатом розгляду з поясненням неможливості видати запитувану довідку та без сприяння ідентифікувати запитуваний офіційний документ, то суд встановив протиправну бездіяльність Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Черкаській області, який не сприяв заявнику, наскільки це практично можливо, якої саме форми довідки щодо яких саме складових грошового забезпечення станом на яку дату з огляду на їх встановлення наказами/розпорядженнями роботодавця у контексті розміру та змісту, що б надало змогу оцінити намір заявника, позаяк згідно усталеної практики індексація грошового забезпечення у довідку для перерахунку пенсії не включається.
Оскільки адміністративний орган має сприяти заявнику у реалізації прав бути почути і права на інформацію у контексті отримати запитуваний офіційний документ, значення має зміст звернення та волю заявника, то суд встановив протиправну бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Черкаській області у спірних правовідносинах і порушене право ОСОБА_1 бути почутим під час розгляду заяви без дотримання адміністративної процедури (без скерування за належністю заяви до роботодавця з поясненням відповідного періоду щодо організаційних змін).
Верховний Суд вказує: під час складання довідок для перерахунку військових пенсій розмір премій та додаткових надбавок має визначатися, виходячи із середніх фактичних виплат за відповідною посадою у конкретному територіальному органі за місяць, у якому виникло право на перерахунок (висновки від 30 вересня 2025 року у справі № 280/8532/24).
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Відповідно до ч.1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Якщо особа звертається до органу влади з проханням видати, оформити певний обов`язковий документ, призначити виплату, залучити до розгляду питання, рішення щодо якого може негативно вплинути на її інтереси такі правовідносини регулюються Законом України “Про адміністративну процедуру”.
Оскільки вимога зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 31.12.2019 з урахування абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу і розрахованої, як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу є передчасною за відсутності мотивованого рішення роботодавця 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області у межах адміністративної процедури за результатом розгляду заяви Позивача від 28.01.2024, яка не спряиована за належністю, то у задоволенні вимог у цій частині варто відмовити.
Верховний Суд висновує у справі №6-951цс16: вимога вчинити дії у майбутньому не може бути задоволена, оскільки захисту належить тільки порушене право.
З урахуванням покладених на Відповідача функцій, то згідно із ч.4 ст.245 КАС України суд доходить висновку про зобов`язання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Черкаській області та 2 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області в контексті внесених змін до організаційно-штатної структури підпорядкованих підрозділів та в частині бухгалтерського забезпечення відповідно до наказу ДСНС України від 20.05.2024 №564 «Про внесення змін до положень про 2 ДПР3, З ДПРЗ, 4 ДПРЗ, 5 ДПРЗ, 6 ДПРЗ Головного управління ДСНС України» розглянути в установленому порядку заяву Позивача від 28.01.2024 з дотриманням принципів належного/доброго врядування під час здійснення адміністративної процедури у контексті сприяння отримати мотивований індивідуальний акт у формі рішення з обгрунтованою позицією щодо запитуваного офіційного документу у формі довідки встановленого зразка, враховуючи, висновки ВС у справі № 280/8532/24 щодо середніх розмірів та у справі №826/12704/18 та ВПВС у справі №240/6263/18 щодо заробітку для первинного обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону № 2262-XII, а не статті 63 цього Закону.
VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України під час часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору (особа з інвалідністю), підстави для розподілу судового збору відсутні.
Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Черкаській області під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.01.2024 без дотримання адміністративної процедури та принципів належного врядування.
Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Черкаській області з урахуванням організаційних змін розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2024 з дотриманням принципів належного врядування та правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Зобов`язати 2 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2024 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Судові витрати не потребують розподілу.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо у судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21.
Копію рішення направити сторонам справи:
позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];
відповідачі: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Черкаській області [вул. Прикордонника Лазаренка 1, м. Черкаси, 18029, код ЄДРПОУ 38646021], 2 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області [вул. Чигиринська 5, м. Черкаси, Черкаська область, 18030, код ЄДРПОУ 38228576].
Рішення суду складене 03.07.2026.

Суддя 	Лариса ТРОФІМОВА