КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року м. Київ справа №120/6405/26

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 44069150) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельта-Авто-Транс” (код ЄДРПОУ 40555396) про стягнення коштів за податковим боргом,

встановив:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельта-Авто-Транс” про стягнення коштів за податковим боргом, в якій просить суд:
- стягнути з рахунків/електронних гаманців у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих ТОВ "Дельта-Авто-Транс" з рахунків ТОВ "Дельта-Авто-Транс" у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, податковий борг в сумі 499 497,00 грн.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 04.05.2026 постановлено адміністративну справу №120/6405/26 за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-Авто-Транс" про стягнення коштів за податковим боргом, - передати на розгляд за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.
Супровідним листом Вінницького окружного адміністративного суду від 20.05.2026 справу передано до Київського окружного адміністративного суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи 09.06.2026 визначено головуючого суддю – Вісьтак М. Я.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.06.2026 відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.06.2026 постановлено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за ТОВ «Дельта-Авто-Транс» обліковується податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 499 497,00 грн, який виник внаслідок несплати самостійно задекларованого податкового зобов`язання. У зв`язку з наявністю податкового боргу контролюючим органом сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу від 03.04.2026 №0010303-1302-0232. Оскільки податковий борг у добровільному порядку не погашений, а з дня направлення податкової вимоги минуло понад 30 календарних днів, позивач просить суд стягнути податковий борг з рахунків та електронних гаманців відповідача у порядку, передбаченому статтею 95 Податкового кодексу України.
Щодо позиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-Авто-Транс».
У вказаний строк представник ТОВ «Дельта-Авто-Транс» не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, без поважних причин.
У матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа, що свідчить про отримання відповідачем 10.06.26 о 12:45 року копії ухвали суду про відкриття провадження, у його електронний кабінет. 
Окрім цього, на момент ухвалення рішення відповідач не надав необхідні докази витребувані ухвалою суду.
Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву станом на день ухвалення рішення сплив.
Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.
Позиція сторін по справі, висловлена у судовому засіданні.
Представник Головного управління ДПС у Вінницькій області, який був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду адміністративної справи, у судове засідання не з`явився.
Представник ТОВ «Дельта-Авто-Транс», який був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду адміністративної справи, у судове засідання не з`явився.
Фактичні обставини справи встановлені судом.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта-Авто-Транс» перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області.
18.01.2026 відповідачем подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств, яка прийнята контролюючим органом, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією про прийняття податкової звітності.
Відповідно до поданої податкової декларації сума податку на прибуток підприємств, що підлягає сплаті до бюджету за результатами звітного (податкового) періоду, становить 499 497,00 грн.
Згідно з довідкою про наявність податкового боргу та даними інтегрованої картки платника податків за ТОВ «Дельта-Авто-Транс» обліковується податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 499 497,00 грн. Датою виникнення податкового боргу зазначено 11.03.2026.
У зв`язку з наявністю податкового боргу Головним управлінням ДПС у Вінницькій області сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 03.04.2026 №0010303-1302-0232 на суму 499 497,00 грн.
Матеріали справи містять відомості про те, що 28.01.2025 ТОВ «Дельта-Авто-Транс» подано заяву про бажання отримувати документи через Електронний кабінет платника податків.
Податкову вимогу від 03.04.2026 №0010303-1302-0232 направлено відповідачу через Електронний кабінет платника податків 03.04.2026, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами її доставки.
Вважаючи, що податковий борг у добровільному порядку не погашений, а передбачений пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України строк після направлення податкової вимоги сплинув, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Релевантні джерела права й акти їхнього застосування, висновки суду.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Обов`язок сплати податків платником передбачений підпунктом16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту14.1 статті 14 ПК України).
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами, визначеними статтею 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до статті 42.4. ПК України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Для осіб, які є фінансовими агентами, листування з контролюючим органом в електронній формі є обов`язковим у випадках, визначених цим Кодексом.
Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, а також з фінансовими агентами у випадках, визначених цим Кодексом, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет (абз. 2 статті 42.4. ПК України).
Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті (абз. 3 статті 42.4. ПК України).
Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем (абз. 4 статті 42.4. ПК України).
У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків/фінансового агента рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків/фінансовому агенту (його представнику) (абз. 5 статті 42.4. ПК України).
При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом п`ятим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом (абз. 6 статті 42.4. ПК України).
Відповідно до статті 42.5. ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
Згідно з абз. 1 статті 42.5. ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків (абз. 2 статті 42.5. ПК України).
Судом встановлено, що на виконання вимог пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України контролюючим органом сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ю» від 03.04.2026 №0010303-1302-0232 на суму 499 497,00 грн.
Матеріалами справи підтверджується, що 28.01.2025 ТОВ «Дельта-Авто-Транс» подало заяву про бажання отримувати документи через Електронний кабінет платника податків, у зв`язку з чим податкову вимогу від 03.04.2026 №0010303-1302-0232 направлено відповідачу засобами Електронного кабінету платника податків 03.04.2026, що підтверджується квитанцією про її доставку.
Таким чином, контролюючий орган дотримався встановленого Податковим кодексом України порядку направлення та вручення податкової вимоги, а податкова вимога форми «Ю» від 03.04.2026 №0010303-1302-0232 є належним чином врученою відповідачу.
Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
У ході судового розгляду встановлено, що за ТОВ «Дельта-Авто-Транс» обліковується податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 499 497,00 грн.
Доказів сплати відповідачем у добровільному порядку зазначеної суми податкового боргу матеріали справи не містять.
Відтак доводи позивача щодо наявності у ТОВ «Дельта-Авто-Транс» податкового боргу у розмірі 499 497,00 грн та його несплати у встановлений законодавством строк знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.
Щодо позовних вимог про стягнення податкового боргу за рахунок коштів, що перебувають на рахунках відповідача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, суд зазначає таке.
Відповідно до абзацу 4 пункту 87.1. статті 87 ПК України не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Отже, списання коштів з рахунку платника у системі електронного адміністрування ПДВ не здійснюється на підставі судового рішення про стягнення коштів з рахунків платника податків, а відбувається за спеціальною процедурою, визначеною Податковим кодексом України. З огляду на викладене, підстави для задоволення позовних вимог у цій частині відсутні.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на наведе, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.
Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України “Про судовий збір”, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Враховуючи, що позивач є відокремленим підрозділом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику, а предметом позову є стягнення податкового боргу, то відповідно є звільненим від сплати судового збору, відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України “Про судовий збір”.
На підставі наведеного та керуючись статтями 9, 14, 72-77, 78, 90, 139, 143, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 44069150) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельта-Авто-Транс” (код ЄДРПОУ 40555396) про стягнення коштів за податковим боргом – задовольнити частково.
Стягнути з рахунків/електронних гаманців у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, що обслуговують ТОВ «Дельта-Авто-Транс», податковий борг у сумі 499 497,00 грн (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч чотириста дев`яносто сім гривень 00 копійок).
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Копію рішення вручити (надіслати) учасникам справи в порядку, передбаченому статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 283-1, 283-2, 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.