Справа № 148/442/26 
Провадження №2-о/148/42/26

Р І Ш Е Н Н Я 
 Іменем України 

19 травня 2026 року Тульчинський районний суд 
Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В., 
при секретарі Ліванчук А.Ф.,
за участі заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні місті Тульчині за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , заінтересовані особи - ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту родинних відносин, 

В С Т А Н О В И В:
Представник заявника звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи заявлені вимоги тим, що будучи військовозобов`язаним та маючи підстави для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, заявник подав до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву щодо надання відстрочки згідно з п.13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", однак згідно з повідомленням №20260129-350940 від 04.02.2026 він отримав відмову у наданні відстрочки у зв`язку з відсутністю підтвердження родинних зв`язків із особою з інвалідністю, його матір`ю.
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 24.07.2024 № 00046145176 матір`ю заявника значиться ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аналогічно її дані вказані і у свідоцтві про її шлюб, однак згідно паспорту вона значиться, як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Свідоцтво про народження матері заявника, а також первинний актовий запис про народження втрачені під час Другої світової війни. Згідно поновленого актового запису про народження №294 від 20.06.1957 мати заявника вказана наступним чином: дитина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З використанням паспорта мати заявника реалізувала майнові та особисті немайнові права, зокрема: право на пенсію, соціальний захист від держави, отримала правовстановлюючі документи на майно, документи, що підтверджують інвалідність. 
На звернення ОСОБА_6 щодо внесення змін до її актового запису про народження в частині дати народження Тульчинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надав інформацію за №70-2217-35 від 12.02.2026, у якій вказав, що відомості про дату народження особи містяться у медичних документах перелік яких визначений пп. 2 п. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану та які видаються медичними або іншими установами після народження особи.
З урахуванням зазначеного до Тульчинської центральної районної лікарні було надіслано адвокатський запит з метою отримання інформації та документів, що засвідчують фактичну дату народження ОСОБА_9 . У відповідь на який 13.02.2026 за №199 надійшла відповідь, у якій повідомлено, що на архівному зберіганні медичного закладу відсутні запитувані відомості, а також роз`яснено, що медична документація (історії пологів, журнали обліку пологів, медичні картки стаціонарного хворого тощо) має строк зберігання 25 років.
У зв`язку із зазначеним фактичну дату народження матері заявника встановити неможливо, що свідчить про відсутність правових підстав для внесення виправлень до актових записів цивільного стану.
Неодноразові прохання заявника щодо впорядкування особистих документів його мати проігнорувала, мотивуючи це поганим станом здоров`я, похилим віком і значними складнощами з внесенням змін та/або заміною документів.
Враховуючи, що відомості у документах про народження, про шлюб та у паспорті матері заявника містять ряд розбіжностей, заявник позбавлений можливості внести зміни до відомостей про матір у власному актовому записі про народження, оскільки зміни, що вносяться до актового запису про народження дитини не можуть суперечити відомостям, зазначеним в актовому записі про шлюб батьків та в актових записах про їх народження.
Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано Законом України"Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793.
Пункт 2.5 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання визначає, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається: особою, щодо якої складено актовий запис; одним із батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальником неповнолітнього та опікуном малолітнього; опікуном недієздатної особи; спадкоємцем померлого; представником органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.
Виходячи із зазначеної норми, ОСОБА_6 є єдиним суб`єктом, який може звернутися до органів державної реєстрації актів цивільного стану щодо внесення змін до актових записів, складених стосовно неї, а саме: про шлюб та про народження.
Згідно з експертним висновком № 056/147-m від 06.02.2026, наданим Українським бюро лінгвістичних експертиз, у документах, наданих ОСОБА_1 для дослідження, по батькові ОСОБА_10 (паспорт, пенсійне посвідчення, довідка до акта огляду МСЕК, записи ОСОБА_6 ) і ОСОБА_11 (повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_1 ; відомості про матір: ОСОБА_7 ) є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок фіксації в офіційних документах жіночих форм імені по батькові як варіантів особового імені Федір / розм.Тодор.
Навіть у разі внесення змін до актового запису про народження заявника в частині виправлення по батькові матері з " ОСОБА_11 " на " ОСОБА_10 " розбіжності не будуть усунуті повною мірою, оскільки підстави для виправлення дати її народження відсутні. 
Оскільки мати заявника не має намірів щодо впорядкування своїх документів та внесення змін до актових записів цивільного стану, беручи до уваги те, що медичні документи, які могли б слугувати підставою для внесення таких змін у частині дати її народження, станом на цей час відсутні внаслідок спливу строку їх зберігання, заявник з метою підтвердження родинного зв`язку з матір`ю змушений звернутися до суду з даним позовом. 
Підтвердження факту родинних відносин з матір`ю, про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення для нього, при цьому спір про право цивільне відсутній, від встановлення факту родинних відносин залежить виникнення особистих немайнових прав, а саме: можливість реалізувати законне право на відстрочку від призову під час мобілізації, а також майнових прав в подальшому при можливому оформленні спадкових прав у разі спадкування за законом.
Просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, від представника заявника надійшла заява, згідно якої він просить проводити судове засідання у його та заявника відсутність, заяву задовольнити, клопотання Вінницького обласного ТЦК про залишення заяви без розгляду залишити без задоволення. В судовому засіданні 16.03.2026 заявник та його представник підтримали завялені вимоги, посилаючись на викладені у заяві обставини та просили заяву задвольнити. В матерілах справи наявне заперечення представника заявника на клопотання заінтересованої особи про залишення заяви без розгляду, згідно якого просив відмовити в його задоволенні, обгрунтовуючи це тим, що клопотання є безпідставним, оскільки грунтується на підміні предмета заяви, змішуванні різних за змістом правовідносин та неправильному застосуванні судової практики ВС. Подана заява не спрямована на перевірку правомірності протоколу чи повідомлення ТЦК та СП. Належне підтвердження родинних відносин може слугувати лише передумовою для подання органам ТЦК та СП належним чином оформленого пакету документів для розгляду питання щодо надання відстрочки і жодним чином заздалегідь не зобов`язує ТЦК та СП на ухвалення рішення щодо надання відстрочки або відмови у її наданні. 
ІНФОРМАЦІЯ_6 не є суб`єктом сімейних правовідносин між заявником та його матір`ю, не є носієм права на встановлення або заперечення материнства, не набуває і не втрачає жодного цивільного права внаслідок встановлення або невстановлення факту родинних відносин. ТЦК та СП є лише органом, який у майбутньому оцінюватиме подані заявником документи для вирішення питання у межах своєї компетенції. Саме в цій логіці підлягає застосуванню правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21. 
Між заявником та ІНФОРМАЦІЯ_6 не може виникнути спору про право щодо наявності або відсутності родинних відносин із матір`ю, оскільки ТЦК та СП не є суб`єктом цих родинних відносин і не може бути їх носієм. Отже, саме по собі твердження ТЦК та СП про наявність спору про право не може бути достатньою підставою для залишення заяви без розгляду.
Посилання заінтересованої особи на постанову Верховного Суду від 02.04.2025 у справі № 127/3622/24 є помилковим, оскільки ця постанова ухвалена в інших правовідносинах, за іншого нормативного регулювання та щодо іншого юридичного факту, ніж той, який підлягає встановленню у цій справі. Даний висновок сформульований для іншого предмета доказування: наявності або відсутності спору між батьками щодо виховання дитини, оцінки участі іншого з батьків та застосування спеціальної норми, яка вимагає судового рішення саме для підтвердження статусу особи, що самостійно виховує та утримує дитину. Натомість у справі, що розглядається заявлено вимогу про встановлення факту родинних відносин, що має інший предмет доказування, інший зміст правовідносин та інше нормативне регулювання.
Заінтересована особи - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про причини своєї суд не повідомила.
Заінтересовані особи - представник ІНФОРМАЦІЯ_7 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої він просить розглянути справу за його відсутності, справу залишити без розгляду, обгрунтовуючи це клопотанням про залишення заяви без розгляду, поданим ним 09.03.2026, де була викладена його позиція. Згідно позиції представника, викладеної у клопотанні про залишення заяви без розгляу, останній вказує, що майбутнє судове рішення у цій справі безпосередньо впливатиме на рішення органів ТЦК та СП щодо надання відстрочки. Заявлені вимоги пов`язані із доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу-особи, що доглядає за одним із батьків з інвалідністю І-ІІ групи, і можливістю у зв`язку з цим отримати відстрочку від військової служби. Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право. Пославшись на практику ВС та ч.4 ст.315 ЦПК України просить залишити заяву без розгляду.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні 13.05.2026 суду показала, що є сусідкою ОСОБА_12 та підтвердила факт родинних відносин між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Про розбіжності в документах їй нічого невідомо.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні 13.05.2026 суду показала, що є сусідкою ОСОБА_12 та підтвердила факт родинних відносин між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Знає, що ОСОБА_16 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , її батька звали ОСОБА_17 , а інколи ОСОБА_18 . Також вказала, що ніби в метриці ОСОБА_19 записана як ОСОБА_11 , а в паспорті - ОСОБА_10 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні 13.05.2026 суду показала, що вона є двоюрідною сестрою заявника та підтвердила факт родинних відносин між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Про розбіжності в документах їй нічого невідомо.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність нез`явившихся учасників справи.
Заслухавши заявника, його представника та свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що заявник подав до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву щодо надання відстрочки згідно з п.13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", однак 30.01.2026 отримав відмову у наданні відстрочки у зв`язку з відсутністю підтвердження родинних зв`язків із особою з інвалідністю, про що свідчить копія повідомлення №20260129-350940 щодо рішення про відмову в наданні відстрочки, сформованого 04.02.2026 (а.с.18).
Згідно копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 24.07.2024 № 00046145176 (а.с.9-10) вбачається, що батьком заявника записано - ОСОБА_20 , а матір`ю - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно копії запису про народження №294 від 20.06.1997, виданого на російській мові (а.с.12), вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась " ОСОБА_8 ", батько - " ОСОБА_21 ", мати - " ОСОБА_22 ".
Згідно копії свідоцтва про одруження від 05.11.1961 серія НОМЕР_3 (а.с.19) вбачається, що 05.11.1961 ОСОБА_20 зареєстрував шлюб із ОСОБА_23 , 1942 року народження, в результаті чого остання змінила своє дошлюбне прізвище на ОСОБА_24 .
Згідно копії паспорту громадянина України серія НОМЕР_4 , виданого 15.07.1997 (а.с.11), вбачається, що він був виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також в ньому міститься відмітка про реєстрацію шлюбу останньої з ОСОБА_20 05.11.1961.
Аналогічні дані щодо прізвища, ім`я, по батькові та року народження містяться у пенсійному посвідчення НОМЕР_5 , виданому 05.06.2024 серія ААН№649057, про що свідчить його копія (а.с.13).
Згідно копії довідки до акта огляду МСЕК від 26.06.2023 серія 12ААГ №363172 (а.с.13) вбачається, що ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлена безтерміново перша "Б" група інвалідності. Згідно висновку про умови праці та характер роботи остання потребує сторонньої допомоги.
Згідно копії повідомлення Тульчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 12.02.2026 №70-2217-35 (а.с.16-17) вбачається, що у відповідь на звернення ОСОБА_6 щодо внесення змін до її актового запису про народження з метою належного підтвердження факту родинних зв`язків з сином ОСОБА_1 їй було повідомлено, що відомості про дату її народження різняться у паспорті та поновленому актовому записі про народженя. З метою усунення розбіжності в документах рекомендовано звернутися до медичної установи за місцем її народження для отримання підтверджуючих документів на основі архівних даних, а в разі неможливості отримання відповідних документів звернутися до суду в порядку окремого провадження із заявами про встановлення факту народження особи у певний час , встановлення факту родинних відносин тощо.
Згідно копії повідомлення КНП "Тульчинська центральна районна лікарня" Тульчинської міської ради від 13.02.2026 №199 (а.с.14) вбачається, що 10.02.2026 з метою отримання інформації та документів, що засвідчують фактичну дату народження ОСОБА_26 представником заявника був скерований запит до КНП "Тульчинська центральна районна лікарня", у відповідь на який останньому було повідомлено, шо медична документація (історії пологів, журнали обліку пологів, медичні картки стаціонарного хворого тощо) має строк зберігання 25 років, узв`язку з цим запитувані архівні дані в КНП "Тульчинська ЦРЛ" Тульчинської міської ради відсутні.
Згідно копії експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз№056/147-m від 06.02.2026, проведено на замовлення ОСОБА_1 (а.с.15), вбачається, що по батькові ОСОБА_10 (паспорт, пенсійне посвідчення, довідка до акта огляду МСЕК, записи ОСОБА_6 ) та ОСОБА_11 (повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_1 ; запис відомостей про матір ОСОБА_7 ) в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи, є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок фіксації в офіційних документах жіночих форм імені по батькові як варіантів особового імені Федір / розм.Тодор.
Заяву ОСОБА_6 від 23.03.2026 (а.с.48) суд до уваги не бере, оскільки вона була посвідчена старостою Торківського старостинського округу Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_27 у відсутність ОСОБА_6 , про що повідомив заявник під час судового засідання.
Встановлені в судовому засіданні обставини та покази свідків свідчать про те, що заявник є сином ОСОБА_6 , яка являється особою з інвалідністю першої "Б" групи безтерміново та потребує стороннього догляду, позбавлений можливості оформити відстрочку від мобілізації згідно п.13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оскільки не може підтвердити факт родинних відносин із матір`ю через розбіжності в документах у даті народження та по батькові матері.
При цьому суд зауважує, що з огляду на те, що в актовому записі про народження №294 від 20.06.1997 (а.с.12) час народження ОСОБА_28 вказаний ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому розбіжності в документах ( паспорті та свідоцтві про одруження) могли відбутися внаслідок зміни паспорта ОСОБА_6 після укладення нею шлюбу.
Відповідно до п.16 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 зі змінами обмін паспорта провадиться, зокрема, у разі встановлення розбіжностей у записах. 
Відповідно до п. 5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення."
Також згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 суд вправі розглядати справи про встановлення фактів родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. 
Стаття 318 ЦПК України передбачає, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Слід зазначити, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Об`єктом судового захисту при розгляді справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є охоронювані законом інтереси, а предметом судової діяльності – встановлення юридичних фактів із метою забезпечення реалізації особою належних їй суб`єктивних прав.
Отже, для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи матиме він правові наслідки.
Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18, провадження № 14-567цс18.
Пунктом 13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.
Звертаючись до суду із даною заявою представник заявника вказав, що від встановлення факту родинних відносин залежить виникнення особистих немайнових прав заявника, а саме: можливість реалізувати ним законне право на відстрочку від призову під час мобілізації, а також майнових прав в подальшому при можливому оформленні спадкових прав у разі спадкування за законом.
Існує два порядки (способи) встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий, які за своїм змістом є взаємовиключними (постанова Верховного Суду від 26.06.2025у у справі № 760/14564/24). Юридичні факти, що можуть бути встановлені судом, перераховані в ч .1 ст.315 ЦПК України, але їх перелік не є вичерпним.
Юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21). Юридичні факти, щодо яких існує позасудовий порядок їх встановлення, не підлягають встановленню судами.
Отже суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.
У справах цієї категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявники повинні подати суду не тільки відмову органу, що видав документ про внесення виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для них юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право. Разом з тим, підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від обставин.
Частиною 7 ст.19 ЦПК України регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 
– факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення; 
– встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює таким особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; 
– заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); 
– чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18, від 18.01.2024 у справі №560/17953/21. 
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На час звернення до суду і матір, і син - заявник є живими.
Разом з тим юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав заявника, які наявні в реальній дійсності та не встановлюються на майбутнє.
Більш того, підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від виниклих обставин, зокрема можливо шляхом звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про народження або до органу міграційної служби для обміну паспорту, оскільки за життя будь-який громадянин не позбавлений права уточнити правильність написання свого прізвища, ім`я та по батькові і дати народження.
Будь-яких доказів звернення ОСОБА_6 до органу міграційної служби для обміну паспорту матеріали справи не містять.
Оскільки підтвердження факту родинних відносин між живими людьми можна вирішити іншим шляхом (внесення змін до відповідних документів у встановленому законом порядку), беручи до уваги, що в даному випадку заявник не вичерпав всі можливості позасудового порядку встановлення факту родинних відносин із матір`ю, суд вважає, що заявлені вимоги є безпідставними.
Доводи представника позивача щодо того, що мати заявника не має намірів щодо впорядкування своїх документів та внесення змін до актових записів цивільного стану, не є підставою для встановлення факту, про який просить представник заявника.
Встановивши такий факт за наявності чинного порядку виправлення помилок, суд тим самим легалізує помилку в паспорті, підмінивши собою орган ДМС/ДРАЦС, або перебере на себе функції іншого органу державної влади, що є недопустимим.
Суд наголошує, що порядок окремого провадження не може бути використаний як інструмент для обходу законних процедур, встановлених державою для виправлення помилок у паспортних документах чи актових записах. Суб`єктивне небажання особи («не хоче міняти паспорт») є життєвим фактором і не свідчить про об`єктивну неможливість захисту чи відновлення права в позасудовому порядку, що виключає можливість задоволення заяви на підставі ч. 1 ст. 315 ЦПК України. 
Твердження представника заінтересованої особи щодо наявності підстав залишення заяви без розгляду з підстав ч.4 ст.315 ЦПК України не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовані запереченнями представника заявника, з якими суд погоджується. Відтак правових підстав для залишення заяви без розгляду немає.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявником обрано неналежний та передчасний спосіб захисту, оскільки наявність розбіжностей у паспорті живої та дієздатної особи (матері) за наявності чинного порядку їх усунення не може бути підставою для встановлення факту родинних відносин у судовому порядку. З огляду на об`єктивну відсутність правових підстав, у задоволенні заяви слід відмовити.
Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином сплачений заявником судовий збір підлягає зарахуванню в прибуток держави. 
На підставі викладеного, керуючись п.13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ст. 4, 13, 223, 247, 263-265, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , заінтересовані особи - ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту родинних відносин відмовити.
Судові витрати, понесені заявником, залишити за ним.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя: