УКРАЇНА
Справа № 196/381/26
№ провадження 2/196/492/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бабічевої Л.П.,
за участю секретаря судового засідання Кузнецової Г.С.,

учасники справи та представники учасників справи:
позивачка ОСОБА_1 ,
представник позивачки - адвокат Бойко Наталія Григорівна,
відповідач Царичанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с-ща Царичанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, який було подано її представником – адвокатом Бойко Н.Г.
В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її співмешканець ОСОБА_2 .
Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.09.2022 р. у справі №196/201/22 встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 .
Зазначила, що її співмешканець ОСОБА_2 з 1981 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та проживав на території Бабайківського старостинського округу Царичанської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 . Вона була зареєстрована та проживала за вказаною адресою з 20.09.2002 р.
Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, що складається із житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, кадастровий номер 1225680500:03:006:0332, площею 3.5912 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/2 частки земельної ділянки, кадастровий номер 1225680500:03:006:0331, площею 3.5909 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
У встановлений законом шестимісячний строк, вона звернулась до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті співмешканця ОСОБА_2 .
Вона являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 .
Нею було успадковано земельну ділянку, кадастровий номер 1225680500:03:006:0332, площею 3.5912 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/2 частки земельної ділянки, кадастровий номер 1225680500:03:006:0331, площею 3.5909 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва
Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 було відмовлено з підстав відсутності документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.
Зазначила, що померлим ОСОБА_2 було отримано свідоцтво №19 від 13.03.1980 р. як забудовником на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, що містило відомості про вулицю садиби (Царичанська), село - Новостроївка, район – Царичанський, область – Дніпропетровська, але не містило номер садиби.
У 1981 році вказаний будинок було введено в експлуатацію та присвоєно адресу АДРЕСА_1 , однак правовстановлюючий документ ОСОБА_2 отримано не було. Так, згідно довідки КП «Самарівське МБТІ» Дніпропетровської обласної ради» від 13.11.2025 р. №406 станом на 31.12.2012 р. об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ні за ким не зареєстровано.
Оскільки був відсутній правовстановлюючий документ, то вона та померлий ОСОБА_2 помилково вважали, що їхній житловий будинок розташований по АДРЕСА_2 , що підтверджується відміткою в її паспорті.
Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про право власності про нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 та в АДРЕСА_1 - відсутні.
На звернення до Царичанської селищної ради в уточненні адреси житлового будинку було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності.
На підставі викладеного, оформити спадкове майно немає можливості.
Тому позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право власності на житловий будинок садибного типу, загальною площею 36,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 
Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2026 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.51).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2026 року витребувано від Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 71).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25.05.2026 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.191).
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник – адвокат Бойко Н.Г. не з`явились, від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позивачка позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити (а.с. 198).
Представник відповідача Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги Царичанська селищна рада визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.57).
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. 
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.10.2021 р. (а.с.15). 
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, на житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
13 березня 1980 р. ОСОБА_2 було видано свідоцтво № НОМЕР_2 на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, місце будівництва: с.Новостроївка, Царичанський район Дніпропетровська область, земельна ділянка під забудову площею 0,15 га, на відведеній земельній ділянці належить збудувати житловий будинок з 3 кімнат з житловою площею 39.95 кв.м. (а.с.20-21).
Відповідно до довідки КП «Самарівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» №406 від 13.11.2025 р., станом на 31.12.2012 р. об`єкт нерухомого майна розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ні за ким не зареєстровано. Всі будівлі та споруди побудовані до 05 серпня 1992 року, таке будівництво регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою КМУ від 25 грудня 2015 року №1127, що не є самочинним будівництвом (а.с.175-зворот-176).
Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість об`єкту оцінки складає 96 297.00 грн. (а.с.34-35).
Згідно відповіді відділу №1 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14.11.2025 р. № 2995/299-25, згідно книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі станом на 01.01.2013 р., відомості щодо державної реєстрації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні (а.с.33).
Технічний паспорт виготовлено на житловий будинок садибного типу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_1 (а.с.27-30).
Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.09.2022 р. /справа №196/201/22/ встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з 20 вересня 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Новостроївка Царичанського району Дніпропетровської області,  на час відкриття спадщини (а.с.47-49).
Позивачка ОСОБА_1 згідно витягу з реєстру Царичанської територіальної громади зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).
Іздовідки №314 від 16.12.2025 р. виданої виконавчим комітетом Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області вбачається, що гр. ОСОБА_2 дійсно був зареєстрований і проживав на території Бабайківського старостинського округу Царичанської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 , з 1981 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . За земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд сплачував земельний АДРЕСА_3 відсутня адреса, а також будівля по АДРЕСА_2 . Даної адреси і будівлі не існувало (а.с.19).
У довідці виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області №54 від 19.03.2026 р. зазначено, що згідно запису погосподарського обліку за 2011-2015 роки книги №15, особовий рахунок НОМЕР_3 , був зареєстрований та проживав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та був власником даного будинку.
Із виписки погосподарської книги, номер об`єкта 632, головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_2 (а.с.59-60).
Розрахункова книжка по оплаті за природний газ, особовий рахунок НОМЕР_4 , видана на ім`я ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , та згідно квитанцій за оплату за природний газ, здійснювались платежі ОСОБА_2 саме за адресою: АДРЕСА_1 за 2020 р. – 2021 р. (а.с.61-63).
Розрахункова книжка за електроенергію, особовий рахунок НОМЕР_5 , видана на ім`я ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , та згідно квитанцій за електроенергію, здійснювались платежі ОСОБА_2 саме за адресою: АДРЕСА_1 за 2020 р. – 2021 р. (а.с.64-67).
Згідно клопотання Бабайківського старостинського округу Царичанської селищної ради №91 від 20.05.2026 р. зазначено, що в довідці виконавчого комітету Царичанської селищної ради від 11 січня 2022 р. №64/02-21, яка наявна в матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , була помилково вказана адреса: АДРЕСА_2 , замість правильної: АДРЕСА_1 (а.с.188).
Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 16.10.2025 р. №258, ОСОБА_2 дійсно був зареєстрований і проживав на території Бабайківського старостинського округу Царичанської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 з 1981 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.46).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , ні за ким не зареєстровано (а.с.22-23).
27 січня 2022 року до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю. надійшла заява від позивачки ОСОБА_1 про прийняття спадщини (а.с.79). 
Постановою державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю. від 21.11.2025 р. позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на майно (а.с.17).
Згідно довідки Бабайківської сільської ради №1298 від 19.07.2011 р., ОСОБА_2 являється жителем АДРЕСА_1 і дійсно зареєстрований і проживає за цією адресою разом із співмешканкою ОСОБА_1 (а.с.45).
Позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 на частину спадкового майна (а.с.171, 172-зворот).
Батько ОСОБА_2 – ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини після померлого сина (а.с.111).
Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, які у встановленому порядку прийняли спадщину та не відмовилися від неї, не має, що підтверджується копією спадкової справи №13/2022 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наявними у спадковій справі №13/2022 (а.с. 78-185).
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 . 
Судом встановлено, що право власності на спірний житловий будинок за ОСОБА_2 зареєстровано не було.
При цьому довідкою виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області №54 від 19.03.2026 р. підтверджено, що згідно книги погосподарського обліку власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_2 (а.с.59).
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 01.07.2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжуються внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Згідно зі ст. 3 вказаного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом визнаються державою.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 13.06.2012 року за № 6-54 цс 12, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державою реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.
У даному випадку суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07.12.1990 року № 533-ХІІ"Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року № 5-24-26.
Записи у погосподарських книгах визнавались у якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, в тому числі, і технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.
Постановою Кабінету Міністрів України № 449 від 05.09.1992 року був визначений порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення, тобто до 05.09.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.
Згідно листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011 року за № 40-12-2409 « Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом» не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.0.1992 року, при набутті права власності на об`єкти.
Відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30.07.2012 року № 40-19-5376 « Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів» документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Вказаний порядок визначений в абз. 2 п. 3.1. Розділу ІІІ «Прийняття в експлуатацію об`єктів», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року, зареєстрованому в Міністерстві Юстиції України 15.04.2013 року за № 612/23144.
Відповідно до листа Міністерства Юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.
Згідно п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011 року « Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», із змінами та доповненнями, та Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.
Відповідно до п.п. 10, п. 27 Постанови Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011 року документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, зокрема є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Згідно даних технічного паспорту на спірний житловий будинок, виготовленого 21.10.2025 року, житловий будинок садибного типу «А1-1» побудований у 1981 році, прибудова – «а2», сарай - «Б», погріб - «пг», навіс – «б2», колодязь – «№1» побудовані також у 1981 році, сарай – «В», душ – «Г», вбиральня – «Д» побудовані у 1989 році, свердловина «№2» побудована у 1991 році, загальна площа приміщень – 36,4 кв.м., житлова – 15,2 кв.м ( а.с. 27-30). 
Згідно ст. 31 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-УІ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції зі змінами від 06.10.2016 року, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:
1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;
2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.
Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.
Згідно ч.2 даної статті Закону для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.
На даний час зареєструвати право власності на спірний житловий будинок за померлим ОСОБА_2 не можливо у зв`язку зі смертю останнього. 
Згідно п. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи закінчується в момент смерті.
Відповідач Царичанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.
Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка, яка прийняла спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання її права власності на спадкове майно у судовому порядку.
Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції № 475/97-ВР від 17.07.1997 року» ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. 

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 78-80, 206, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,- задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок садибного типу, загальною площею 36,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Царичанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, адреса місцезнаходження: с-ще Царичанка, вул.Залізнична,10 Дніпровський район Дніпропетровська область, код ЄДРПОУ 04339706.
Повне рішення складено 24 червня 2026 року.

Суддя Л.П. Бабічева