Справа № 357/15425/25
Провадження № 2-др/357/62/26

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Бебешко М. М. ,
при секретарі - Примак А. М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Біла Церква заяву представника відповідача Лантуха Ярослава Васильовича, про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна, набутого за час спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2026 в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна, набутого за час спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу- відмовлено.
03 травня 2026 року через систему «Електронний суд» звернувся представник відповідача - адвокат Лантух Я.В. з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, яка зареєстрована судом 06.05.2026.
Частинами 3, 4 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розгляд клопотання проводився без виклику сторін відповідно до ч. 2 ст. 246 ЦПК України. 
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. 
Заява про ухвалення додаткового рішення обґрунтована тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.04.2026 у справі № 357/15425/25 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого за час спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Питання розподілу між сторонами судових витрат на правову (правничу) допомогу адвоката при ухваленні цього рішення судом не вирішувалось.
З метою захисту та представництва інтересів в цій справі відповідач звернувся за правовою допомогою до Адвокатського об`єднання «Астрон» з яким укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 55-АО/25 від 09.10.2025 р. на умовах і в порядку, що визначені договором та підписано Додаткову угоду № 1 до нього щодо комплексу замовлених юридичних послуг, розміру адвокатського гонорару, умов та строків його оплати. За умовами п. 2.1 Договору № 55-АО/25-Ф послуги надаються клієнту шляхом: усного та письмового консультування з правових питань; складання та підписання необхідних процесуальних документів: заяв, скарг, клопотань, запитів, претензій, позовних заяв, зустрічного позову, заперечень на позов (апеляційну, касаційну скаргу), апеляційних та касаційних скарг, особистої участі та представництва адвокатом КЛІЄНТА на досудовому слідстві, в судових інстанціях, у виконавчому провадженні та вчиненні інших процесуальних дій на підставі виданого АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ ордеру. Відповідно до п. 2.2. КЛІЄНТ здійснює оплату послуг на підставі додаткової угоди, що є додатком до даного договору, у встановлені угодою строки і розмірі, а Документ сформований в системі «Електронний суд» 03.05.2026 3 якщо вид (предмет) надання послуги не зазначені в угоді - на підставі рахункуфактури, виданого ОБ`ЄДНАННЯМ на адресу КЛІЄНТА, в якому визначається вартість послуг, наданих КЛІЄНТУ.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача повідомив суд про понесені судові витрати в розмірі 14 000 грн на оплату витрат на правничу допомогу адвоката за Договором № 55-АО/25-Ф від 09.10.2025 р., а також попередньо повідомив, що їх розмір може зрости у зв`язку з участю адвоката в судових засіданнях та необхідністю підготовки додаткових процесуальних документів за потреби відповідно до Умов договору (копія Договору, Додаткової угоди, рахунок на оплату послуг, платіжна інструкція про сплату послуг адвоката - знаходяться в матеріалах справи). Також повідомлено, що розмір всіх фактично понесених витрат можливо буде визначити за наслідками розгляду справи. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується долученими до клопотання письмових доказів, відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 09 жовтня 2025 р. та актів про надання послуг, Виконавець виконав, а Замовник прийняв наступні юридичні послуги: 1. Надання усної консультації, ознайомлення з наданими клієнтом матеріалами, формування правової позиції у справі № 357/15425/25; Підготовка відзиву на позовну заяву про поділ спільного сумісного майна у справі № 357/15425/25 - 14 000 грн; 2. Забезпечення участі адвоката в судовому засіданні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі 357/15425/25 13.11.2025 - 4200 грн; 3. Забезпечення участі адвоката в судовому засіданні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі 357/15425/25 - 16.01.2026 - 4200 грн; 4. Підготовка і подання заперечення на клопотання про долучення письмових доказів, поданих з порушенням процесуальних строків - 23.01.2026 - 4000 грн; 5. Забезпечення участі адвоката в судовому засіданні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі 357/15425/25 - 27.02.2026 - 4200 грн; 6. Забезпечення участі адвоката в судовому засіданні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі 357/15425/25 - 27.04.2026 - 4350 грн; 7. Забезпечення участі адвоката в судовому засіданні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі 357/15425/25 - 29.04.2026 - 4350 грн. Щодо вказаних дій та їх виконання складено Акти про надання послуг (надаються) та здійснено відповідачем фактично повну плату за надані послуги. Отже, у зв`язку з розглядом у суді першої інстанції справи № 755/15425/25 відповідачем понесено витрати на правову (правничу) допомогу у загальній сумі 39 300,00 грн, що підтверджується матеріалами справи, Актами про надані послуги, платіжними інструкціями, виписками по рахунку.
28 травня 2026 року через систему «Електронний суд» надійшли заперечення від представника позивача - адвоката Мочинського А.Р. на заяву про ухвалення додаткового рішення, які обґрунтовані тим, що Позивач в повній мірі не погоджується в вказаною заявою про ухвалення додаткового рішення та вважає що витрати на професійну правову (правничу допомогу є значно завищеними. Відповідно до звіту про надані послуги адвокатом за Договором про надання правничої допомоги № 55-АО/25-Ф від 09.10.2025 р. у справі № 357/15425/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна, котра надана стороною відповідача, з таблички вбачається, що відповідачем було надано послуги з надання усної консультації, ознайомлення з наданими клієнтом матеріалами, формування правової позиції у справі № 357/15425/25; підготовка відзиву на позовну заяву про поділ спільного сумісного майна у справі № 357/15425/25, виставлена у звіті вартість зазначених послуг становить 14 000 грн. Разом з тим, вважаємо заявлену до стягнення суму витрат у розмірі 14 000 грн такою, що не відповідає критеріям розумності, співмірності та пропорційності. Так, поданий представником відповідача відзив фактично має шаблонний характер, не містить складного правового аналізу, значного обсягу доказів чи посилань на нову судову практику. При цьому представником відповідача не здійснювалося заходи щодо самостійного збирання доказів, направлення адвокатських запитів, підготовки додаткових процесуальних документів чи вчинення інших дій, які б свідчили про значний обсяг виконаної ї роботи.
Отже, враховуючи складність справи, обсяг фактично виконаних робіт та зміст поданого відзиву, заявлена до стягнення сума у розмірі 14 000 грн є явно завищеною та такою, що не відповідає принципам розумності та співмірності судових витрат. Окрім того, у вказаному Звіті зазначені такі послуги як забезпечення участі адвоката у судових засіданнях Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/15425/25, а саме: 13.11.2025 о 10:45, 16.01.2025 о 10:00 та 27.12.2026 о 11:00. Вартість кожної із зазначених послуг визначена у розмірі 4 200 грн. Разом з тим, сторона позивача вважає заявлені витрати у цій частині необґрунтованими та такими, що не підлягають стягненню у заявленому розмірі, оскільки представник відповідача фактично не був особисто присутній у приміщенні суду, а брав участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів. Таким чином, представник відповідача не ніс витрат: пов`язаних із прибуттям до суду, витрат часу на дорогу, транспортних витрат чи інших супутніх витрат. За таких обставин, стягнення з позивача витрат у розмірі 4 200 грн за кожне судове засідання є надмірним фінансовим тягарем та призведе до покладення на позивача витрат, які не мають належного документального та фактичного обґрунтування. У зв`язку із наведеним, сторона позивача вважає, що заявлений розмір витрат у цій частині підлягає відмові у стягненні або, як мінімум, істотному зменшенню до розумного та співмірного розміру з урахуванням реального обсягу наданих адвокатом послуг.
Відсутній детальний опис наданих послуг, облік витраченого часу, а також конкретизація процесуальних дій, що унеможливлює перевірку реальності заявленого обсягу правничої допомоги; За таких обставин заявлена до стягнення сума у розмірі 39300,00 грн. не відповідає критерію співмірності, не корелює з фактичним обсягом виконаних робіт та є явно завищеною. У сукупності наведене свідчить про недоведеність реальності, співмірності витрат, у зв`язку з чим такі витрати на професійну правничу допомогу не можуть бути покладені на позивача. З урахуванням викладеного, просить суд зменшити розмір на професійну правничу допомогу до 10000,00 грн з урахуванням критеріїв розумності, співмірності та обґрунтованості.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
Згідно додаткової постанови Верховного суду від 23 грудня 2021 року в справі № 923/560/17 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 зі справи N 922/445/19.
На підтвердження витрат на правничу допомогу надано: Договір № 55-АО/25-Ф про надання правничої допомоги та адвокатських послуг від 09 жовтня 2025 укладений між АО «Астрон» та ОСОБА_2 , Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 55-АО/25-Ф від 09 жовтня 2025 року. 
Згідно п. 2 Додаткової угоди адвокатом надано послуги усної консультації, ознайомлення з наданими клієнтом матеріалами, формування правової позиції у справі № 357/15425/25, підготовка відзиву на позовну заяву про поділ спільного сумісного майна вартістю 14000,00 грн.
Пунктом 3 додаткової угоди передбачено, що у разі виникнення потреби у вчиненні адвокатом АО додаткових правничих дій, не передбачених п. 2 цієї Угоди, Сторони погоджуються, що вартість однієї години роботи адвоката становить 2000,00 грн і оплачується окремо. Оплата таких дій здійснюється на підставі підписаного сторонами акту надання послуг.
Згідно п. 4 Додаткової угоди Гонорар за надання послуг по представництву інтересів клієнта у судових засіданнях в суді першої інстанції (що включає в себе: підготовка адвоката до участі в судовому засіданні, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь в судовому засіданні) становить фіксований розмір - 4200,00 грн за одне судове засідання і оплачується окремо.
Представником відповідача на підтвердження витрат на правову допомогу також надано рахунок на оплату № 193 від 09.10.2025 на суму 14000,00 грн, платіжну інструкцію на оплату послуг № 0.4599563531.1 від 24.10.2025, звіт про надані послуги адвокатом за договором про надання правничої допомоги № 55-АО/25-Ф від 09.10.2025 в справі № 357/152425/25 на суму 39300,00 грн, акт наданих послуг № 198 від 13 листопада 2025 року на суму 4200,00 грн (участь адвоката в судовому засіданні13.11.2025 о 10:45 год); акт надання послуг № 64 від 17 січня 2026 року на суму 4200,00 грн (участь адвоката в судовому засіданні 16.01.2025 о 10:00);Акт № 15 від 10 лютого 2026 року (підготовка і подання заперечень на клопотання 23.01.2026) на суму 4000,00 грн; Акт № 23 від 27 лютого 2026 року на суму 4200,00 грн (участь адвоката в судовому засіданні 27.02.2026 о 11:00); Акт № 62 від 27 квітня 2026 року на суму 4350,00 грн (участь адвоката в судовому засіданні 27.04.2026 о 11:00); Акт № 63 від 29 квітня 2026 року на суму 4350,00 грн (участь адвоката в судовому засіданні 29.04.2026 о 11:00); рахунок на оплату № 224 від 13 листопада 2025 року на суму 4200,00 грн (участь адвоката в судовому засіданні13.11.2025 о 10:45 год); рахунок на оплату № 10 від 16 січня 2026 року на суму 4200,00 грн (участь адвоката в судовому засіданні 16.01.2025 о 10:00); рахунок на оплату № 25 від 10 лютого 2026 року (підготовка і подання заперечень на клопотання 23.01.2026) на суму 4000,00 грн; рахунок на оплату № 38 від 27 лютого 2026 року на суму 4200,00 грн (участь адвоката в судовому засіданні 27.02.2026 о 11:00); рахунок на оплату № 85 від 27 квітня 2026 року на суму 4350,00 грн (участь адвоката в судовому засіданні 27.04.2026 о 11:00); рахунок на оплату № 86 від 29 квітня 2026 року на суму 4350,00 грн (участь адвоката в судовому засіданні 29.04.2026 о 11:00); платіжну інструкцію № 0.0.4599563531.1 від 24.10.2025 на суму 14000,00 грн; платіжну інструкцію № 0.0.4626808450.1 від 14.11.2025 на суму 4200,00 грн; платіжну інструкцію № 2.493075397.1 від 17.01.2026 на суму 4200,00 грн; платіжну інструкцію № @2PL753409 від 12.02.2026 на суму 4000,00 грн; платіжну інструкцію № @2PL796431 від 01.03.2026 на суму 4200,00 грн; платіжну інструкцію від 30.04.2026 на суму 4350,00 грн; платіжну інструкцію від 30.04.2026 на суму 4350,00 грн. 
ВС зауважив, що у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Оцінивши докази надані представником відповідача суд дійшов висновку про їх доведеність розміру витрат на правову допомогу, понесених позивачем. 
Згідно додаткової постанови Верховного суду від 23 грудня 2021 року в справі № 923/560/17 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 зі справи N 922/445/19.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
Суд вважає, що визначена відповідачем сума понесених витрат на професійну правничу помогу в розмірі 39200,00 грн є необґрунтованою та є завищеною у контексті обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, досліджених та підготовлених доказів, обсягу нормативно-правових актів, використаних адвокатом та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг з розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
Таким чином, суд дійшов висновку, що розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн, відповідає критерію справедливості, розумної необхідності таких витрат, з урахуванням складності справи та вчинених адвокатами дій.
Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, враховуючи, що суд дійшов висновку про стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 20000,00 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача - Лантух Ярослава Васильовича, про ухвалення додаткового судового рішення, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн.
В задоволенні решти вимог - відмовити. 
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення додаткового судового рішення. 
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя   	М. М. Бебешко