ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2026 року м.Дніпро Справа № 904/6870/25 (904/228/26)
Центральний апеляційний господарський суд у складі: головуючого судді Мартинюка С.В. (доповідач у справі)
судді: Фещенко Ю.В., Золотарьової Я.С. 
у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи розглянувши матеріали апеляційної скарги 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2026, суддя Соловйова А.Є. 
у справі №904/6870/25 (904/228/26)
За позовом 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", м. Дніпро 
про стягнення заборгованості за договором про закупівлю товарів № 86 від 08.08.2022 року в сумі 113 980,00 грн - основного боргу, 28 729,98 грн - пені, 38 468,23 грн -інфляційних нарахувань 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 
5 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Лівайн Торг” про стягнення заборгованості за договором про закупівлю товарів № 86 від 08.08.2022 року в сумі 113 980,00 грн - основного боргу, 28 729,98 грн - пені, 38 468,23 грн -інфляційних нарахувань.
В обґрунтування позову вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" неналежним чином виконало умови договору поставки №86 від 08.08.2022 щодо видачі палива (бензин А-95, дизельне паливо) в розмірі дизпалива – 995 л, бензину А-95 – 1205 л, який зберігається на автомобільних заправних станціях Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг".

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ОСКАРЖУВАНОГО СУДОВОГО РІШЕННЯ У СПРАВІ
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2026 у справі №904/6870/25 (904/228/26) відмовлено в задоволенні позовних вимог 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області (30000, Хмельницька область, Шепетівський район, місто Славута, вулиця Миру, будинок 15, код ЄДРПОУ 38089310) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 47, офіс 503, код ЄДРПОУ 41449359) про стягнення заборгованості за договором про закупівлю товарів № 86 від 08.08.2022 року в сумі 113 980,00 грн - основного боргу, 28 729,98 грн - пені, 38 468,23 грн -інфляційних нарахувань.
Судове рішення мотивоване тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставини на які він посилався, як на підставу своїх вимог, чи на спростування наведених вище висновків.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погодившись із рішенням суду, через систему “Електронний суд” 5 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2026 у справі № 904/6870/25 (904/228/26), ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги 5 ДПРЗ у повному обсязі та покласти всі судові витрати на Відповідача.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
В обґрунтування апеляційної скарги Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.
У поданій скарзі Скаржник зазначає, що останнім долучено до матеріалів справи достатню кількість доказів, які за своєю сукупністю та взаємозв`язком з іншими доказами доводять про наявність заборгованості ТОВ «Лівайн Торг» перед позивачем.
Окремо Позивач зауважує, що Відповідач не заперечував проти наявних в матеріалах справи доказів та не спростував обставини, зазначені в позові.

УЗАГАЛЬНЕНИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ТОВ "Ліван Торг" не скористалось своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надало суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

РУХ СПРАВИ В СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Мартинюка С.В. (доповідач), судді – Джепа Ю.А., Фещенко Ю.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2026 у справі №904/6870/25 (904/228/26). Постановлено розглядати апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.
Розпорядженням керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду від 22.06.2026, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Джепи Ю.А. - члена колегії суддів, відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених Рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025 № 1, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі № 904/6870/25 (908/228/26).
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Мартинюка С.В. (доповідач), суддів - Золотарьової Я.С., Фещенко Ю.В.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ
08.08.2022 між 5 Державним пожежно-рятувальним заоном Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області (далі - 5 ДПРЗ, Позивач, Покупець, Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Лівайн Торг” (далі -ТОВ “ЛІВАЙН ТОРГ”, Відповідач, Постачальник, Учасник) був укладений Договір № 86 про закупівлю товарів (далі -Договір).
Згідно з п.1.1 Договору Постачальник зобовязується у 2022 році поставити Замовникові товари, зазначені в Спеціфікації, а Замовник – прийняти і оплатити такі товари.
Найменування Товару: код ДК 021:2015 – 09130000-9 Нафта і дистиляти (Бензин А-95, дизельне паливо) (п.1.2 Договору).
Відповідно до п.3.1 Договору загальна сума Договору: 1 184 850 грн 00 коп (один мільйон вісімдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), без ПДВ.
Строк поставки товару: до 20.08.2022 року (п. 5.1 в редакції Додаткової угоди № 1).
Місце поставки товару: доставка талонів на пальне за адресами: 30400, Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. Митрополита Шептицького, 53; відпуск пального - за місцем знаходження автозаправних станцій Учасника. Товар вважається переданим на безоплатне зберігання Замовником Учаснику з дати підписання Сторонами відповідної видаткової накладної (п. 5.2 Договору).
Товар повертається (видається) Замовнику зі зберігання лише на підставі та в обмін на талони на пальне (скретч-картки), виданих Учасником Замовнику на умовах, передбачених п. 5.3. Договору. Талони на пальне є товарно-розпорядчим документом на Товар, на підставі якого здійснюється видача (повернення) Товару за місцем його зберігання (АЗС). Талони на пальне не є розрахунковим чи платіжним засобом. Для отримання Товару зі зберігання (заправки пальним транспортного засобу на АЗС) водій пред`являє оператору АЗС талони на пальне. Оператор АЗС здійснює відповідну ідентифікацію талонів на пальне, і, на підставі цього, здійснює фактичну передачу (видачу) Товару відповідної марки та кількості. При видачі Товару, талони на пальне залишаються у оператора, що є підтвердженням факту отримання Замовником Товару зі зберігання відповідного асортименту та кількості (п.5.4 Договору).
З метою належного виконання своїх зобов`язань щодо фактичної передачі (видачі) Товару Замовнику зі зберігання, Учасник має право залучати необхідну кількість третіх осіб - підприємств, які мають відповідні права на експлуатацію АЗС (необхідних площ АЗС) і на виконання договірних відносин з Учасником, забезпечують фактичну передачу (видачу) Товару Замовнику при пред`явленні останнім талонів на пальне (надалі - Користувач (і) АЗС). Товари, отримані Замовником від Користувача АЗС, що підтверджується чеком касового апарату (РРО), вважаються повернутими зі зберігання Учасником Замовнику згідно умов цього Договору (п. 5.5).
На виконання умов Договору № 86 від 08.08.2022, Постачальник передав Покупцю талони (скретч-картки) на Товар: по Видатковій накладній №0152/0005346 від 08.08.2022 року: на Бензин А-95 - 7200 л, на Дизпаливо Еnergy - 15275 л, на загальну суму Товару 1184850,00 грн.
Покупець Товар оплатив, що підтверджується платіжним дорученням № 453 від 09.08.2022 року.
Однак, Покупець не отримав усього обсягу Товару, а саме: Дизпаливо Еnergy 995 л, ціна за одиницю з ПДВ - 54,00 грн, сума з ПДВ-53730,00 грн, Бензин А-95, 1205 л, ціна за одиницю з ПДВ - 50,00 грн, сума з ПДВ - 60250,00 грн.
Отже, товару Покупцем не отримано на суму 113 980,00 грн.
Тобто, Постачальник не в повному обсязі виконав умови Договору № 86, а саме не поставив Покупцю Товар на загальну суму 113 980,00 грн.
Під час розгляду справи Відповідач доказів повернення грошових коштів не надав.
У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем умов договору, Позивачем відповідно до п.7.2 Розділу VII. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ сторін та 625 Цивільного кодексу України, нараховано фінансові санкції, а саме: 
- Інфляційні збитки у сумі 38 468,23 грн;
- пеню у сумі 28 729,98 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ І ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Перевіряючи правильність застосування судом попередньої інстанції норм права при ухвалені оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Строк поставки товару: до 20.08.2022 року (п. 5.1 в редакції Додаткової угоди № 1). 
Місце поставки товару: доставка талонів на пальне за адресами: 30400, Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. Митрополита Шептицького, 53; відпуск пального - за місцем знаходження автозаправних станцій Учасника (п. 5.2). 
Товар вважається переданим на безоплатне зберігання Замовником Учаснику з дати підписання Сторонами відповідної видаткової накладної. Товар повертається (видається) Замовнику зі зберігання лише на підставі та в обмін на талони на пальне (скретч-картки), виданих Учасником Замовнику на умовах, передбачених п. 5.3. даного Договору. 
Талони на пальне є товарно-розпорядчим документом на Товар, на підставі якого здійснюється видача (повернення) Товару за місцем його зберігання (АЗС). Талони на пальне не є розрахунковим чи платіжним засобом. Для отримання Товару зі зберігання (заправки пальним транспортного засобу на АЗС) водій пред`являє оператору АЗС талони на пальне. Оператор АЗС здійснює відповідну ідентифікацію талонів на пальне, і, на підставі цього, здійснює фактичну передачу (видачу) Товару відповідної марки та кількості. При видачі Товару, талони на пальне залишаються у оператора, що є підтвердженням факту отримання Замовником Товару зі зберігання відповідного асортименту та кількості (п.5.4). 
З метою належного виконання своїх зобов`язань щодо фактичної передачі (видачі) Товару Замовнику зі зберігання, Учасник має право залучати необхідну кількість третіх осіб - підприємств, які мають відповідні права на експлуатацію АЗС (необхідних площ АЗС) і на виконання договірних відносин з Учасником, забезпечують фактичну передачу (видачу) Товару Замовнику при пред`явленні останнім талонів на пальне (надалі – Користувач (і) АЗС). Товари, отримані Замовником від Користувача АЗС, що підтверджується чеком касового апарату (РРО), вважаються повернутими зі зберігання Учасником Замовнику згідно умов цього Договору (п. 5.5). 
На виконання умов Договору, згідно видаткової накладної №0152/0005346 від 08.08.2022 Відповідач передав Позивачу паливних талонів - скретч-карток на бензин А95 на загальний об`єм 7 200 літрів, та паливних талонів - скретч-карток дизельного палива Євро на загальний об`єм 15 275 літрів. 
Суд першої інстанції відмовив в позові з тієї підстави, що позивачем не доведено суму заборгованості, оскільки позивач не надав оригінали скреч-карток, по яким не було відвантажено паливно-мастильні матеріали.
Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Зі змісту зазначеної норми вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови, покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.
Згідно з с т. 44 Кодексу з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 3 ст 44 Кодексу з процедур банкрутства розпорядник майна серед іншого зобов`язаний: вживати заходів для захисту майна боржника; проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, встановлювати за результатами його проведення наявність або відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій у разі банкрутства.
Відсутність заперечень розпорядника майна щодо суми заборгованості також вказує на обґрунтованість вимог позивача.
Апеляційний суд погоджується з тим, що позивач до суду першої інстанції не надав усіх наявних у нього доказів, які б могли довести суму заборгованості відповідача, але позивачем було надано усі докази щодо виконання ним своїх зобов?язань щодо оплати, докази, що підтверджують припинення виконання відповідачем своїх зобов?язань (відсутність паливно-мастильних матеріалів у мережі АЗС, які вказані у договорі), а також претензії, які були направлені на адресу відповідача, у яких зафіксовано суму заборгованості.
Натомість відповідач не заперечив щодо суми заборгованості, не надав доказів того, що ним паливно-мастильні матеріали відвантажені.
Згідно пункту 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідно до частини 2 статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.
Принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").
Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Відповідно до статті 89 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно не застосував стандарт “вірогідності доказів”, який вимагає від суду порівнювати доводи сторін. 
Також апеляційний суд зазначає, що позивачем 11.03.2026 подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме копії скретч-карток та специфікацій до договору, з яких вбачається, що сума недопоставленого Позивачу товару за договором про закупівлю товарів №86 від 08.08.2022 становить 113 980, 00 грн.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 113 980, 00 грн підлягають задоволенню.
Щодо суми пені
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно пункту 7.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність передбачену чинним законодавством України та цим Договором.
Відповідно до пункту 7.2 договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товару за бюджетні кошти, Постачальник сплачує Замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі 1% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення.
Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 28 729, 98 грн.
Апеляційний суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 28 729, 98 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо суми інфляційних втрат
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 38 468, 23 грн.
Апеляційний суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 38 468, 23 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Підсумовуючи вищенаведене, врахувавши доводи та вимоги апеляційної скарги щодо оскарження судового рішення, а також з огляду на зазначені вище мотиви та норми чинного законодавства України, колегія суддів дійшла до висновку про скасування оскаржуваного судового рішення місцевого господарського суду з ухваленням нового рішення, про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Рішення господарського суду зазначеним вимогам не відповідає.
На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом допущено невірне застосування норм матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, яке відповідно до ст. 277 ГПК України підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення про задоволення позовних вимог.
Враховуючи наведене та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути скасоване, позов задоволено у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ
Відповідно до п. б ч. 4 ст. 282 ГПК України, у зв`язку зі скасуванням судового акту попередньої інстанції і ухваленням нового рішення про задоволення позову, підлягають новому перерозподілу і судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до ч. 4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на задоволення апеляційної скарги 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, судові витрати, понесені останнім, підлягають відшкодуванню та покладаються на Відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2026 у справі №904/6870/25 (904/228/26) – задовольнити.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2026 у справі №904/6870/25 (904/228/26) – скасувати.
Ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Лівайн Торг” (49600, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503; ідентифікаційний код юридичної особи 41449359) на користь 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області (30000, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, м. Славута, вул. Миру, буд. 15; ідентифікаційний код юридичної особи 38089310) заборгованості в розмірі 113 980, 00 грн, інфляційних втрат в розмірі 38 468, 23 грн, пені в розмірі 28 729,98 грн та 2 662, 40 грн судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Лівайн Торг” (49600, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503; ідентифікаційний код юридичної особи 41449359) на користь 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області (30000, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, м. Славута, вул. Миру, буд. 15; ідентифікаційний код юридичної особи 38089310) 4 542, 00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя С.В. Мартинюк

Суддя Ю.В. Фещенко 

Суддя Я.С. Золотарьова