Справа № 182/556/26 
Провадження № 2/192/1144/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого –  судді     Тітової О.О.,
за участю секретаря судового засідання –  Зінченка А.Д., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Солоне Дніпровського району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.06.2024 року.
В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 21 червня 2024 року уклала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстрований Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) за актовим записом за № 911 від 21 червня 2021 року, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . За час подружнього життя спільних дітей не мають. Протягом тривалого часу разом не проживають, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет. Подружнє життя не склалося через розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, права та обов`язки подружжя. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони стали байдужими до життя та проблем одне одного, як наслідок - втратили всі фізичні та духовні зв`язки, почуття любові та поваги. Після остаточної сварки в січні 2026 року, позивач не планує подальше подружнє життя з відповідачем. Шлюбні відносини припинені, а шлюб носить тільки формальний характер. Збереження сім`ї та примирення є неможливими. 
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2026 року справу було передано за підсудністю до Солонянського районного суду Дніпропетровської області.
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2026 року справу прийнято до провадження. 
Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. 
За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню на підставі наступного.
Сторони перебувають у шлюбі з 21 червня 2024 року, шлюб зареєстрований Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №911, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.06.2024 року.
Позивач зазначає, що тривалий час мешкають окремо, а після сварки в січні 2026 року поновлення шлюбних відносин та примирення неможливе. 
За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що сторонам не вдалося створити міцної сім`ї, шлюбні стосунки припинені, шлюб сторін існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки позивач не бажає бути у шлюбі з відповідачем, а відповідач байдуже ставиться до збереження шлюбу, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач просить відновити дошлюбне прізвище, тому після розірвання шлюбу позивачу необхідно відновити дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 .
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 червня 2024 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №911
Після розірвання шлюбу  ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище – ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір – 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн 20 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.
Повне рішення складено 14.05.2026.

Позивач –  ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_1 .
Відповідач –  ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_2 .

Суддя    О.О. Тітова