Справа № 550/504/26
Провадження №1-кп/550/81/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2026 року          селище Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
потерпіла особа – представник не з`явився,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 12026170450000183 від 06.04.2026 за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шляхова Валківського району Харківської області, громадянина України, вдівця, особи з інвалідністю ІІІ групи, працюючого водієм в ТОВ «Комфорт 2024», фактично зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.01.2026 № 40/2026 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03.02.2026 строком на 90 діб, вчинив корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.
В третій декаді грудня 2025 року ОСОБА_4 , точну дату не встановлено, перебуваючи на території ТОВ «Автотехлогістик» (код ЄДРПОУ 45791849) за адресою: вул. Харківське Шосе, буд. 4/15, м. Полтава, Полтавська область, виявив в салоні службового автобуса «БАЗ А079.20», державний номер НОМЕР_1 , паливну картку «БРСМ-Нафта» № 000000146532, належну ТОВ «Автотехлогістик», яку шляхом вільного доступу вирішив забрати з метою крадіжки грошових коштів з її рахунку.
Реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 01.03.2026 року близько 18:15, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою подальшого особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, прибув на АЗС «БРСМ-Нафта» за адресою: вул. Короленка, буд. 8, селище Чутове, Чутівська ТГ, Полтавський район, Полтавська область, у той же час, розуміючи, що на рахунку паливної картки «БРСМ-Нафта» № 000000146532 перебувають грошові кошти, належні ТОВ «Автотехлогістик» та передавши картку свідку, який не був обізнаний в кримінально-протиправних діях ОСОБА_4 , розрахувався за допомогою платіжного касового терміналу за придбання пального «ДП-Євро» в об`ємі 482,32 л, вартістю 55,99 грн за один літр, на загальну суму 27005,10 гривень, яке заправив до автомобіля «Subaru Legasy», номерний знак НОМЕР_2 , що перебуває у його користуванні, а також наповнив каністри.
Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Автотехлогістик» матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна – крадіжці, вчиненим в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану.
Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
Позиція сторін кримінального провадження.
Представник потерпілої особи в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд кримінального провадження без його участі, матеріальні претензії до обвинуваченого відсутні.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, керуючись ст. 325 КПК України, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності представників потерпілої особи.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини скоєння ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті.
Зокрема, в своїх показаннях обвинувачений зазначив, що 01.03.2026 близько 18:15 год., перебуваючи на АЗС «БРСМ-Нафта» за адресою: вул. Короленка, буд. 8, селище Чутове, Полтавський район, Полтавська область, скористався паливною карткою «БРСМ-Нафта», на якій перебували грошові кошти, належні ТОВ «Автотехлогістик», усвідомлюючи протиправність своїх дій, передав картку іншій особі, яка розрахувалася за придбання пального «ДП-Євро» в об`ємі 482,32 л на суму 27005,10 гривень, після чого заправив його до свого автомобіля, а також наповнив каністри.
Обвинувачений вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, він вже відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду в повному обсязі. Обіцяв в подальшому не вчиняти нових правопорушень та просив його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінального провадження, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, а також те, що обставини кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 за фактом крадіжки, вчиненої в умовах воєнного стану, іншими учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу цього обвинуваченого, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.
Прокурор вказав, що при розгляді справи достеменно встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, тому просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Посилаючись на те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та добровільно відшкодував потерпілому завдані матеріальні збитки, прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе обмовляє або в інший спосіб викривляє визнані ним у судовому засіданні обставини.
Враховуючи вищевикладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
Мотиви призначення покарання.
За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, наслідки вчинення кримінального правопорушення, зокрема, що потерпілому відшкодовано завдані матеріальні збитки у повному обсязі, бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який раніше не був судимим, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується позитивно.
Враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи неможливість призначення покарання іншого виду, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, суд при призначенні покарання враховує також поведінку обвинуваченого під час кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття обвинуваченого, повне визнання ним вини як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків вчиненого, добровільне повне відшкодування потерпілому завданої шкоди, відсутність судимостей, позитивну характеристику обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 50, 65, 66, 75, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 325, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період іспитового строку періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти цей орган про зміну місця свого проживання чи роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази, а саме паливну картку «БРСМ-Нафта» № 000000146532 – залишити представнику потерпілої особи, як їй належну.
Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя    ОСОБА_1