ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
30.04.2026	Справа № 910/11895/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Крутиголови В.О. розглянувши матеріали справи 

За позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-будівельна компанія «Управдом»
треті особи Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі», Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго»
про стягнення 3572489,93 грн

за участі представників:
від позивача – Єсипенко О.В.
від відповідача – Гонтар О.Л.
від третьої особи 1 – не з`явився
від третьої особи 2 – не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово будівельна компанія «Управдом», треті особи: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі», Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 3572789, 93 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами умови договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» в частині оплати поставленої електроенергії за період грудень 2021 – січень 2024 року, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по оплаті за спожиту електроенергію у розмірі 2820211,13 грн. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення 15% річних у розмірі 428170,22 грн, пеню у розмірі 3749,66 грн та інфляційні витрати у розмірі 320358,92 грн.
Відповідач протягом усього часу розгляду справи відзив на позов не подав.
Третя особа 1 у своїх поясненнях підтверджує обсяги, зазначені позивачем у позові, щодо періоду грудень 2021 року – лютий 2022 року, та визнає правомірність виставлених Відповідачу рахунків за цей період; - підтверджує обсяги, зазначені позивачем у позові, щодо періоду березень 2022 року – січень 2024 року, однак не визнає правомірність виставлення відповідачу рахунків за цей період до набрання законної сили остаточного рішення суду у справі № 910/74/24 та вважає звернення до суду з позовними вимогами в цій частині передчасним.
Третя особа 2 також вказала на перебування в проваджені суду справи №910/74/24 за позовом ДПЗД «Укрінтеренерго» до НЕК «Укренерго» та ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» про визнання неправомірними дій та припинення дій, що порушують право, а також вказала, що НЕК «Укренерго» до ДПЗД «Укрінтеренерго» виставлені акти коригування до актів купівлі - продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів, згідно з Договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 03.05.2019 № 0044 -01022 між ДПЗД «Укрінтеренерго» та НЕК «Укренерго» за оновленою версією комерційного обліку за періоди березень 2022 – грудень 2022.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову.
Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», яке виконує функції постачальника «останньої надії», діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 06.11.2018 № 1344 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р (із змінами), відповідно до положень ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (із змінами) (далі - ПРРЕЕ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлово будівельна компанія «Управдом», як споживачем укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (далі – Договір), на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії» та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», положень ПРРЕЕ, по оператору системи розподілу Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Київські електромережі» (далі – ОСР).
За даними ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», на якого покладено функції адміністратора комерційного обліку відповідно до положень пункту 10 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», ТОВ «ЖБК «Управдом» було віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 01.12.2021 року, що підтверджується листом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» від 30.11.2021 № 3/01/21/39131/1, Повідомленням про переведення Споживача.
Згідно даних отриманих від Оператора системи розподілу - ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» ТОВ «ЖБК «Управдом» перебувало на постачанні електричної енергії постачальником «останньої надії в період з 01.12.2021 по 31.01.2024.
Згідно з частинами 1, 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо) Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (пункт 16).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" – визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.
За приписами часини 1 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі, зокрема, необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.
Відповідно до пункту 5 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник "останньої надії" зобов`язаний постачати електричну енергію споживачам за ціною, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, та включає, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника "останньої надії" та ціну (тариф) на послуги оператора системи передачі. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний повідомляти споживача на своєму веб-сайті або через засоби масової інформації про зміни тарифів (цін) у строки, визначені порядком формування ціни, за якою здійснює постачання електричної енергії споживачам постачальник "останньої надії". Споживачі постачальника "останньої надії" оплачують послуги з передачі та розподілу електричної енергії оператору системи передачі та оператору системи розподілу згідно з умовами укладених договорів про надання відповідних послуг.
Згідно з частиною 6 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.
Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу (частини 8 та 9 статті 64 названого Закону).
Відповідно до пункту 3.4.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії (надалі Правила), постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
Отже, аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що у разі настання обставин, визначених у частині 1 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії та відповідно до пункту 66 частини першої статті 1 цього Закону не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу, а факт приєднання споживача до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника "останньої надії" відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником.
У відповідності до пунктів 6.2.3-6.2.4 Правил початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що між сторонами у справі виникли договірні правовідносини на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційних пропозицій, які розроблені з урахуванням вимог ЦК України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.
Згідно з п. 2.1. глави 2 Договору (предмет Договору) – Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція). 
Згідно із п. 5.8. глави 5 Договору - розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. 
Умовами Комерційних пропозицій, що є невід`ємним додатком до Договору, встановлено оплата електричної енергії здійснюється Споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку. Розмір попередньої оплати визначається Споживачем самостійно (без отримання рахунку від Постачальника), виходячи зі свого прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у Розрахунковому періоді та діючої у Розрахунковому періоді Ціни.
Постачальник, за вимогою Споживача, може виставити Споживачу рахунок на попередню оплату за Розрахунковий або інший період (декада, тиждень, інший період), який Споживач повинен оплатити протягом 5 (п`яти) робочих днів від дня отримання рахунка, але в будь в якому разі не пізніше чим за 1 (один) день до початку Розрахункового періоду. 
Відповідно до п. 4.4 Комерційної пропозиції: 100% попередня оплата здійснюється Споживачем не пізніше чим за 1 (один) день до початку Розрахункового періоду
Оплата за фактично спожиту у Розрахунковому періоді електричну енергію (остаточний розрахунок) здійснюється Споживачем в строк до 20-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, незалежно від отримання рахунку від Постачальника. Вартість фактично спожитої в Розрахунковому періоді електричної енергії визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за Розрахунковий період. (п.4.5. Комерційної пропозиції)
Відповідно до п. 4.6 Комерційної пропозиції Постачальник надсилає Споживачу рахунок за фактично спожиту у Розрахунковому періоді електричну енергію до 14-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. У разі неотримання Споживачем рахунку від Постачальника, Споживач самостійно визначає суму, яка підлягає оплаті, шляхом множення обсягу фактично спожитої електричної енергії у Розрахунковому періоді на Ціну, яка діяла у відповідному розрахунковому періоді. В разі здійснення Споживачем оплати за Розрахунковий період, сума, яка підлягає оплаті, зменшується на суму такої оплати. У разі неотримання рахунку від Постачальника Споживач має про це письмово повідомити Постачальника та зазначити електрону адресу на яку Постачальник може відправити рахунок Споживачу. У разі не звернення Споживачем до Постачальника про необхідність надання рахунку, Споживач, у разі несплати спожитої електричної енергії, не має права посилатися на відсутність рахунку або іншого документу по цьому Договору
Акт купівлі-продажу електричної енергії (надалі - Акт купівлі-продажу) складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії Споживачем. Обсяг фактично спожитої електричної енергії Споживачем визначається ОС, який виконує функції адміністратора комерційного обліку, в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії, а також Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затверджений постановою НКРЕКП від 28.12.2018 року №2118. У разі наявності зауважень до Акту купівлі-продажу, Споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. Уповноважені особи Постачальника та Споживача терміново проводять переговори з метою усунення розбіжностей, при цьому Споживач або Постачальник залучають ОС для врегулювання спірного питання. У разі якщо Сторони Договору не дійшли згоди у вирішенні суперечки, Споживач вирішує спірне питання в порядку, що визначений Кодексом комерційного обліку електричної енергії та іншими актами законодавства, що регулюють зазначені спірні відносини. До усунення розбіжностей Сторони Договору керуються даними, що зазначені в Акті купівлі-продажу складеному Постачальником, з подальшим коригуванням даних після врегулювання розбіжностей. (п.4.8. Комерційної пропозиції)
Відповідно до п. 5.10 глави 5 Договору про постачання електричної енергії з постачальником «останньої надії» та положень Комерційних пропозицій, оплата виставленого постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівліпродажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ. 
Відповідно до комерційної пропозиції ціна на електричну енергію формується згідно Порядку формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», затвердженою постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1179.
Згідно з п.4.7. Комерційних пропозицій рахунки вважаються отриманими Споживачем належним чином у разі їх направлення будь яким із наступних способів: - особистим врученням (нарочним) в приміщені Постачальника; - поштою на адресу Споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та/або на адресу, надану оператором системи (ОС) або споживачем Постачальнику; - засобами електронного зв`язку на електронну пошту Споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, або зазначену ОС, або зазначену в листуванні між сторонами; - засобами систем електронного документообігу, зокрема, але не виключно системи «М.Е.Dос» (якщо Споживач використовує таку систему). Датою отримання рахунку вважається дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій день з дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою). У разі неотримання Споживачем рахунків, надісланих поштою, рахунки вважаються врученими Споживачу належним чином на третій календарний день від дати відправки Постачальником відповідного поштового відправлення. У разі направлення Постачальником рахунків електронною поштою, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником Споживачу відповідного електронного повідомлення. У разі направлення Постачальником рахунків засобами систем електронного документообігу «М .Е^ос», датою отримання таких рахунків буде вважатися дата зазначена в Повідомлені про доставку документа адресату (Споживачу) з відміткою «Доставлено», яке згенероване системою електронного документообігу «М.ЕЛос».
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Факт споживання електричної енергії споживачем підтверджується даними комерційного обліку (обсяги), що надає постачальнику "останньої надії" оператор системи розподілу/передачі, відповідно до положень пункту 10 постанови НКРЕКП від 28.12.2019 №312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" та згідно з Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердженим постановою НКРЕКП від 28.12.2018 № 2118.
Факт споживання електричної енергії споживачем оператор підтверджує шляхом надання постачальнику "останньої надії" звіту за фактичне споживання електричної енергії споживачами постачальника за розрахунковий період.
На виконання взятих на себе зобов`язань, ДПЗД «Укрінтеренерго» на підставі даних (звітів) про фактичне споживання електричної енергії ТОВ «ЖБК «Управдом», отриманих від оператора системи розподілу ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» виставлялись рахунки відповідачу з урахуванням коригувальних листів.
Суд зазначає, що в матеріалах справи наявні Звіти щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії ТОВ «ЖБК «Управдом», акти купівлі-продажу електроенергії та коригувальні акти до них, листи щодо коригування обсягів споживання електричної енергії, а також виставлені позивачем рахунки за спірний період.
ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальник «останньої надії», здійснював надсилання документів ТОВ «ЖБК «Управдом», як споживачу, за допомогою засобів електронного зв`язку на адресу електронної пошти upravdom@i.ua та на поштові адреси: 02081, м. Київ, Дарницький район, Здолбунівська 9Б та 04078, м. Київ, вул. Замковецька, буд. 102А, н/п 37
Враховуючи п. 5.10 Договору, суд зазначає, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за вищевказаними документами є таким, що настав.
Загальний розмір спожитої Відповідачем електричної енергії постачальника «останньої надії» за даними ОСР за період грудень 2021 - січень 2024 складає 492145 кВт*год.
В той же час, розмір неоплаченої електричної енергії постачальника «останньої надії» становить 2820211,13 грн.
Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною 1 статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин, так само як і не надано доказів на підтвердження відсутності у нього заборгованості, факту оплати за спожиту протягом грудня 2021 року – січня 2024 року електричну енергію у розмірі 2820211,13 грн або укладення договору про постачання електричної енергії у спірний період з іншим постачальником.
Оскільки відповідачем доказів, які б підтверджували оплату вартості електричної енергії суду не надано, позовні вимоги про стягнення 2820211,13 грн - основного боргу за поставлену електричну енергію за період грудень 2021 – січень 2024 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 15% річних у розмірі 428170,22 грн, пені у розмірі 3749,66 грн та інфляційних витрат у розмірі 320358,92 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.
За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (частина 3 статті 549 ЦК України).
Згідно п.6.1.Комерційних пропозицій за внесення передбачених умовами Договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, Постачальник має право нарахувати Споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку та/або вимоги (претензії) Постачальника.
Нарахування пені та інших видів відповідальності, що визначені законом та цим договором (15 % річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання на підставі отриманого споживачем рахунку, починається на наступний день після закінчення терміну, встановленого договором на оплату рахунку.
У разі відсутності доказу вручення рахунку споживачу, пеня та інші види відповідальності визначені законом та цим договором (15 % річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання за цим Договором починають нараховуватися Постачальником з 21 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат, 15% річних та пені, судом встановлено, що надані розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства, умовам Договору (Комерційним пропозиціям) та є арифметично вірними, а тому позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.
Відповідач свого контррозрахунку 15% річних, пені та інфляційних втрат не подав.
Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-будівельна компанія «Управдом» (04078, м. Київ, вул. Замковецька, буд. 102 а, інше н/п 37, ідентифікаційний код: 38139151) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, Київ, вул. Кирилівська, буд. 85, ідентифікаційний код: 19480600) заборгованість у розмірі 2820211 (два мільйони вісімсот двадцять тисяч двісті одинадцять) грн 13 коп., 15% річних у розмірі 428170 (чотириста двадцять вісім тисяч сто сімдесят) грн 22 коп., пеню у розмірі 3749 (три тисячі сімсот сорок дев`ять) грн 66 коп., інфляційні втрати у розмірі 320358 (триста двадцять тисяч триста п`ятдесят вісім) грн 92 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 42869 (сорок дві тисячі вісімсот шістдесят дев`ять) грн 88 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст складено: 08.05.2026

Суддя Я.В. Маринченко